Справа № 420/39830/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Гур`євої К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо не невнесення відомостей про непридатність до військової служби та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якій позивач просить: 
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2025 року та внесення актуальних даних про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» й Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 16.05.2024 року №559;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2025 року та внести актуальні дані про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку) до Єдиного державного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» й Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559. 
Ухвалою від 03.12.2025р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у відповідності до положень Закону України “Про судовий збір” у розмірі 968,96 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
08.12.2025 року (вх. №ЕС/129047/25) позивачем до канцелярії суду подано заяви про усунення недоліків, чим усунув зазначені судом недоліки. 

Ухвалою від 10.12.2025 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.06.2022 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 75-а Графи ІІ Розкладу хвороб до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби), затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України», що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного від 28.06.2022 серії НОМЕР_3 та Довідкою військово-лікарської комісії від 27.06.2022 № 109, копії яких додані до позовної заяви.
Перевіривши свої дані через електронний застосунок «Резерв+» позивачу стало відомо, що були внесені персональні дані ОСОБА_1 , відповідно до яких він є «військовозобов`язаним», перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та ним порушено правила військового обліку.
У зв`язку з викладеним вище та з метою виправлення недостовірної інформації в Реєстрі 24.09.2025 Позивач звернувся на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідним листом, який отримано останнім 03.10.2025, що підтверджується копією накладної від 24.09.2025 №6780500331949 та роздруківкою руху поштового відправлення з трек-номером 6780500331949.
Однак, станом на дату формування позовної заяви статус Позивача в Реєстрі відображається, як «військовозобов`язаний».
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).
За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду. 
Як вбачається з позовної заяви, 27.06.2022 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 75-а Графи ІІ Розкладу хвороб до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби), затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України», що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного від 28.06.2022 серії НОМЕР_3 та Довідкою військово-лікарської комісії від 27.06.2022 № 109, копії яких додані до позовної заяви.
Надалі, під час додаткового уточнення Позивачем своїх облікових даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста (застосунок від Міністерства оборони України «Резерв +» відповідно до вимог аб. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», аб. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX та аб. 4 п.п. 101 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 ОСОБА_1 , стало відомо, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься неактуальна інформація в розрізі невиключення останнього з військового обліку на підставі вказаних вище документів і наявності статусу «військовозобов`язаного», а не статусу невійськовозобов`язаного.
У зв`язку з викладеним вище та з метою виправлення недостовірної інформації в Реєстрі 24.09.2025 Позивач звернувся на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідним листом, який отримано останнім 03.10.2025, що підтверджується копією накладної від 24.09.2025 №6780500331949 та роздруківкою руху поштового відправлення з трек-номером 6780500331949.
Однак, станом на дату формування позовної заяви статус Позивача в Реєстрі відображається, як «військовозобов`язаний».
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII, ч.1 ст.1 якого визначає, що захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону № 2232-ХІІ, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи, організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Як визначено п.3 ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) ТЦК та СП (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, з-поміж іншого, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022р.
Пунктом 2 вказаного Указу військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи та повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
У п.1 «Положення про ТЦК та СП» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. за №154) передбачено, що ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п.9 Положення №154, ТЦК та СП здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
За ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ведення ж персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) ТЦК та СП.
У свою чергу, правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць визначено положеннями Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017р. №1951-VIII.
У силу ст.1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, яка призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
За правилами ст.3 Закону №1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є, серед іншого, обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей, тобто держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення.
Статтею 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Єдиного державного реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою стосовно неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе та виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно зі ст.14 Закону №1951-VIII, ведення вказаного Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою ж Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487 був затверджений «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», у відповідності до п.2 якого, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій стосовно: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних, а також службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Реєстру.
Пункт 20 Порядку № 1487 визначає, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
За змістом п.79 Порядку №1487, районні (міські) ТЦК та СП, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
При цьому, варто звернути увагу, що Кабінет Міністрів України постановою від 16.05.2024р. №559 затвердив «Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Згідно з п.п.3 та 4 Порядку №559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або ж був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Реєстрі. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Реєстрі, він вважається недійсним. Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Реєстрі, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) ТЦК та СП або його відділ. У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
У контексті обставин даної справи системний та цільовий способи тлумачення вказаних норм дають суду підстави дійти висновку, що у Реєстрі має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, серед іншого, і ТЦК та СП, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Так, позивач, будучи впевненим, що він виключений з військового обліку, приймаючи до уваги факт внесення відомостей про непридатність до військової служби до його паперового військово-облікового документа, мав правомірні очікування стосовно того, що відносно нього посадові особи відповідача будуть діяти у відповідності до вимог законодавства та належним чином виконувати покладені на них обов`язки стосовно внесення інформації до Єдиного державного реєстру про виключення позивача з військового обліку. Водночас, згідно з електронним військово-обліковим документом із мобільного застосунку «Резерв +», який сформований 16.09.2025р., ОСОБА_1 є військовозобов`язаним; звання Солдат, ВОС900025. При цьому, у таких графах як «відстрочка до», «тип відстрочки», «підстава зняття/виключення», «постанова ВЛК», «дата ВЛК» жодні відомості відсутні.
Проте, як зазначалося судом, згідно з довідкою ВЛК №109 від 27.06.2022р., позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст.75-А графи ІІ Розкладу хвороб. 
На підставі вказаного рішення ВЛК №109 від 27.06.2022р., ОСОБА_1 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, в якому також зазначено про «непридатність до військової служби» з виключенням з військового обліку. У п.14 тимчасового посвідчення також міститься інформація про те, що 27.06.2022р. ОСОБА_1 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно п. 9 вищевказаного тимчасового посвідчення, повторному медичному переосвідченню не підлягає. 
24.09.2025р., у зв`язку з виявленими розбіжностями, позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про виправлення недостовірних відомостей відносно позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У вказаній заяві позивач просив вжити заходи, направлені на виправлення недостовірної інформації з реєстру в розрізі внесення актуальних відомостей до Реєстру про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі чинного військово-облікового документа серії НОМЕР_3 від 28.06.2022 року, та рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2022 року №109, відповідно до якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
З урахуванням викладеного, в даному випадку, фактично спірним є питанням правомірності бездіяльності відповідача щодо внесення змін до Реєстру, зокрема, відомостей про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення його з 27.06.2022р. з військового обліку на підставі довідки ВЛК №109 від 27.06.2022р., з огляду на подану позивачем заяву про неактуальність (помилковість) наявної в реєстрі інформації щодо нього.
Як зазначено судом вище, згідно зі ст.9 Закону №1951-VIII, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Окрім цього, згідно з приписами п.п.3 та 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у реєстрі громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Тобто, наведеними положеннями чітко визначено, що виправленню недостовірних відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів дійсно передує звернення особи з відповідною заявою до органу ведення Реєстру.
У даному випадку, позивачем була дотримана вимога чинного законодавства щодо звернення до відповідного центу комплектування, однак, відповідачем ця заява фактично була проігнорована та не внесено до Реєстру, згідно із Законом №1951-VIII, відомості про непридатність до військової служби позивача та виключення його з військового обліку.
Що ж стосується безпосередньо правової підстави виключення позивача з військового обліку на підставі довідки ВЛК №109 від 27.06.2022р., то судом з матеріалів справи встановлено наступні обставини. 
Так, на підставі наявної в матеріалах справи довідки ВЛК №109 від 27.06.2022р., виданої ОСОБА_1 , позивача дійсно було визнано «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» на підставі ст.75А графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ.
Крім того, зазначений висновок ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 також було відображено і у паперовому військово-обліковому документі позивача - «тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного» від 28.06.2022р. №006140, де також зроблено відповідний запис про виключення позивача з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби, який засвідчено підписом посадової особи та скріплено гербовою печаткою РТЦК.
При цьому, слід звернути увагу, що Відповідач жодним чином не заперечує самого факту прийняття/видачі ВЛК зазначеної довідки відносно позивача, а також внесення на її підставі відповідного запису до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.
У цьому контексті, суд зазначає про наступне.
Виключення з військового обліку військовозобов`язаних відбувається відповідно до вимог ч.6 ст.37 Закону №2232-XII, згідно норм якої, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) ТЦК та СП (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, серед іншого, визнані «непридатними до військової служби».
Непридатність же до військової служби, яка є підставою для виключення військовозобов`язаного з військового обліку, встановлюється за результатами проведення медичного огляду.
За ч.13 ст.2 Закону 2232-XII, порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Процедура проведення військово-лікарської експертизи ВЛК, визначена Положенням №402.
Згідно з п.22.1 глави 22 розділу II Положення №402, дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються:
а) на військовослужбовців - у медичну книжку, за необхідності - у довідку ВЛК;
б) на кандидатів на навчання у ВВНЗ, з числа осіб:
цивільної молоді - у Картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ, Картку медичного огляду того, хто вступає до ВВНЗ, який здійснює підготовку льотного складу (додаток 20);
військовослужбовців - у Картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ та в медичну книжку;
в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються.
На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу;
г) на кандидатів на військову службу за контрактом, військовослужбовців, які залучаються до участі у МО, - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, у довідку ВЛК та в медичну книжку;
ґ) на членів сімей військовослужбовців - у довідку ВЛК або Свідоцтво про хворобу;
д) на працівників Збройних Сил України - у довідку ВЛК, а тих, які працюють з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, - у медичну картку амбулаторного хворого або медичну книжку.
Правилами п.22.5 глави 22 розділу II Положення №402 визначено, що про ВЛК Свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Відповідно до пп. «б» п.22.6 глави 22 розділу II Положення №402, свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню: у воєнний час: на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону.
Так, як слідує з матеріалів справи, позивача було визнано «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» на підставі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 №109 від 27.06.2022р, тобто під час дії «військового стану». 
При цьому, зазначений висновок ВЛК, як вже неодноразово наголошувалося судом, також було відображено і у паперовому військово-обліковому документі ОСОБА_1 «Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного» від 28.06.2022р. за №006140.
У відповідності до п.3.8 глави 3 розділу II Положення №402, після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
«Придатний до військової служби»;
«Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»;
«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»;
Обмежено придатний до військової служби.
На офіцерів запасу та у відставці подається особова справа, а на звільнених з військової служби з психічними розладами - висновок закладу охорони здоров`я (установи) про зміну або зняття раніше встановленого діагнозу, на підставі якого вони були ВЛК визнані непридатними (обмежено придатними) до військової служби. Штатна ВЛК за необхідності додатково запитує, а також спільно з головними (провідними) медичними фахівцями військово-медичних клінічних центрів вивчає всі медичні та інші документи, які характеризують стан здоров`я заявника у період проходження ним військової служби та після звільнення. Якщо при цьому буде встановлено, що є підстави задовольнити прохання заявника, штатна ВЛК через керівника районного, міського ТЦК та СП направляє його на огляд ВЛК районного, міського ТЦК та СП, гарнізонною або госпітальною ВЛК (за рішенням штатної ВЛК) з метою визначення придатності до військової служби на теперішній час. Результати огляду особи, звільненої з військової служби оформляються довідкою ВЛК або свідоцтвом про хворобу. Чотири примірники свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) направляються в штатну ВЛК. Після розгляду всіх документів штатна ВЛК подає у ЦВЛК свідоцтво про хворобу (довідку ВЛК) в трьох примірниках, на офіцерів запасу та у відставці - особову (на осіб, звільнених з військової служби з правом на пенсію - і пенсійну) справу, медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них за період служби і після звільнення з військової служби, медичну книжку, медичну картку амбулаторного хворого або докладні витяги з них, акти огляду МСЕК та інші необхідні документи з обґрунтуванням думки з цього питання для прийняття остаточної постанови, у тому числі про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Отже, вирішення питання про ступінь придатності особи до військової служби належить до виключної компетенції ВЛК. Саме ВЛК приймає постанову про придатність, обмежену придатність чи непридатність до військової служби, а також про виключення з військового обліку за станом здоров`я.
Суд акцентує увагу, що, в даному випадку, довідку ВЛК №109 від 27.06.2022р. про визнання позивача «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» було прийнято компетентним органом - ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Жодних обґрунтованих доводів щодо неправильності вказаного вище висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , викладеного у довідці №109 від 27.06.2022р., про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст.75А графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ, відповідачем не наведено і доказів не надано. 
Отже, враховуючи те, що відповідний медичний огляд позивача проведено компетентним органом, за результатом огляду цим органом позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку, що відповідачем, власне, фактично і не оспорюється, а відомості про оформлений ВЛК документ внесено до паперового військово-облікового документа, суд вважає, що позивач мав усі законні очікування стосовно того, що посадовими особами відповідача буде внесено інформацію про виключення його з військового обліку до Реєстру.
Разом із тим, слід наголосити на тому, що зміна, скасування чи перегляд постанови ВЛК може здійснюватися лише в порядку та у спосіб, визначених Положенням №402, шляхом проведення повторного або контрольного медичного огляду, розгляду матеріалів вищою чи штатною ВЛК, ухвалення нової постанови тощо.
Відповідачем, у свою чергу, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження скасування або зміни довідки ВЛК №109 від 27.06.2022р. у встановленому Положенням про ВЛК порядку або ж ухвалення вищою (штатною) ВЛК іншої постанови щодо ступеня придатності позивача до військової служби. 
Належних та допустимих доказів на підтвердження визнання недійсним чи виправлення запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку відповідачем до матеріалів справи теж не надано.
Повноваження ТЦК та СП, визначені, зокрема, Порядком №1487, полягають саме в організації військового обліку, веденні відповідної документації, внесенні відомостей до Реєстру, однак не включають повноважень щодо самостійної зміни постанов ВЛК та їх наслідків для статусу особи. Суд зауважує що у разі наявності порушень при оформленні документів ВЛК, усунення таких порушень має здійснюватися у спеціальному порядку, визначеному Положенням про ВЛК.
До моменту належного перегляду або ж скасування довідки ВЛК №109 від 27.06.2022р. в передбаченому законом порядку така довідка та здійснений (на її підставі) запис у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного позивача є чинними та обов`язковими до виконання для відповідача, як органу військового управління та органу ведення Реєстру.
Разом з тим, за даними електронної системи «Оберіг», сформований позивачем електронний військово-обліковий документ станом на 16.09.2025р. не містить відомостей про виключення його з військового обліку. Отже, відомості, що містяться в електронному військово-обліковому документі позивача, в даному випадку, фактично не відповідають відомостям його паперового військово-облікового документа та висновку ВЛК №109 від 27.06.2022р. 
Втім, відповідно до вимог п.3 Порядку №559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі.
У силу п.4 цього Порядку, у разі невідповідності відомостей, вказаних у військово-обліковому документі, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України звертається до відповідного ТЦК та СП із заявою про внесення змін, а такі зміни мають бути внесені протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня реєстрації заяви.
Судовим розглядом також встановлено, що 24.09.2025р. представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виправлення недостовірних відомостей щодо позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У вказаній заяві позивач просив вжити заходи, направлені на виправлення недостовірної інформації з реєстру в розрізі внесення актуальних відомостей до Реєстру про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі чинного військово-облікового документа серії НОМЕР_3 від 28.06.2022 року, та рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2022 року №109, відповідно до якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Як вбачається з матеріалів справи, до зазначеної заяви від 24.09.2025р. позивачем було додано копію тимчасового посвідчення, копію довідки військово-лікарської комісії, витяг з застосунку «Резерв+», копію паспорту громадянина України, копію РНОКПП.
Однак, будь-яких доказів внесення таких змін до Реєстру в установлені строки відповідач суду не надав. Натомість, із матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення до суду статус позивача в електронному військово-обліковому документі не відповідає його статусу, визначеному паперовим військово-обліковим документом.
При цьому, суд вважає необхідним наголосити на тому, що п.4 Порядку №559 не передбачає обов`язкової особистої явки особи до ТЦК та СП або ж його відділу для вирішення питання щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і у разі визнання його непридатним до військової служби.
Окрім того, суд вказує, що невнесення відомостей у Реєстр про виключення позивача з військового обліку через неналежне виконання посадовими особами відповідача певних етапів процедури такого виключення суперечить принципу правової визначеності.
Судом ухвалою від 10.12.2025 року було витребувано у відповідача інформацію щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо непридатності до військової служби ОСОБА_1 , матеріали особової справи ОСОБА_1 .
Проте, відповідач зазначені матеріали не надав, натомість зазначив, що витребувані судом докази було знищено.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, позивачем, на переконання суду, належним чином доведено факт протиправності бездіяльності відповідача щодо не внесення до Єдиного державного реєстру відомостей відносно ньог, а саме - про визнання його за висновком ВЛК непридатним до військової служби та про виключення з військового обліку, військове звання і військово-облікову.
Варто також наголосити й на тому, що обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах про протиправність таких рішень, дій чи бездіяльності покладається, згідно з ч.2 ст.77 КАС України, на відповідача.
У свою чергу, відповідач не надав суду достатніх та переконливих доказів, які б спростовували правову позицію позивача.
Одночасно суд зазначає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (або ж неналежне виконання) ТЦК та СП своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про особу до Реєстру не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та повторне постановлення на військовий облік військовозобов`язаного із проходженням військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я.
З урахуванням вищенаведеного, усі інші доводи і заперечення сторін по справі на висновки суду не впливають.
У той же час, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, серед іншого, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р. (заява №38722/02)).
Тобто, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
При цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, втім якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини та громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У постанові Верховного Суду 25.03.2020р. у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду справ, а тому суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.
Отже, суд може, та навіть зобов`язаний, в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. Такий вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003р. №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким виключно за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (ст.2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (ст.13).
З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у спірних правовідносинах не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку, задоволення позовної заяви у частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Так, як вже зазначалося вище, відповідачем не надано будь-яких доказів, що довідка ВЛК від 27.06.2022р. №109 та рішення (запис) про виключення позивача з військового обліку скасовані (визнані нечинними) у встановленому законодавством порядку. 
За наведених обставин справи та їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що по даній справі наявні правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2025 року та внести актуальні дані про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку) до Єдиного державного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» й Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559.
Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судовий збір у розмірі 968,96 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 75-78, 90, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ: 
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо не невнесення відомостей про непридатність до військової служби та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2025 року та внесення актуальних даних про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» й Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 16.05.2024 року №559.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2025 року та внести актуальні дані про виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку) до Єдиного державного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр у відповідності до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» й Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили у строк і порядок визначені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.
Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2026 р.

Суддя О.М. Тарасишина