Справа 688/6397/25 
№ 2-о/688/21/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

20 березня 2026 року        м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Стаднічук Н. Л., 
з участю секретаря Березюк Н. А., 
заявника ОСОБА_1 , 
представника заявника ОСОБА_2 ,
заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
законного представника заінтересованої особи ОСОБА_4 , 
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ :
1. Короткий зміст вимог
22.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 15 листопада 2015 року по 30 жовтня 2025 року.
В обґрунтування заяви посилається на те, що з 15.11.2015 по 30.10.2025 співжила та разом вела спільне господарcтво з ОСОБА_5 у її будинку по АДРЕСА_1 . Вони мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом. Під час спільного проживання купували речі в будинок, проводили поточні ремонтні роботи, разом сплачували комунальні послуги, обробляли город, проводили спільно свята, разом відпочивали, відвідували знайомих, дбали один про одного, планували майбутнє. Також підтримували родинні стосунки з його дочкою, матір`ю та сестрою, у 2019 році здійснили поховання матері, у 2020 - сестри. У період спільного проживання та до того часу жоден з них не перебував у іншому зареєстрованому шлюбі. 10.07.2024 ОСОБА_6 був призваний на військову службу за мобілізацією та в подальшому брав безпосередню участь в бойових діях. Під час проходження ним військової служби вони постійно підтримували сімейні відносини, вона їздила до нього, надсилала посилки, він передавав кошти, спілкувались в телефонному режимі. 01.11.2025 отримала сповіщення про його загибель ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання. 10.11.2025 вона здійснила поховання ОСОБА_6 на кладовищі в с. Лозичному Шепетівського району, а після цього відвідує його могилу. Наприкінці листопада 2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 їй було роз`яснено, що вона має право на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби як жінка, з якою він проживав однією сім`єю. Оскільки, вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вона не може в повному обсязі реалізувати свої права.
2. Рух справи
Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі.
6 січня 2026 року представник заінтересованої особиМіністерства оборони України Стадник С. І. подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки заявницею не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував ключові ознаки проживання однією сім`єю. У матеріалах справи відсутні: документи, що підтверджують спільне володіння чи придбання майна; докази спільної участі у витратах, утриманні житла чи оплаті комунальних послуг; банківські виписки, чеки, розписки, квитанції або договори, які б свідчили про наявність спільного бюджету; докази спільного користування майном, оформленого на обох осіб. Заявницею подано лише фото та скріншоти переписок, які можуть свідчити про особисті взаємини, однак не є доказами спільного побуту та економічної взаємозалежності сторін. Покази свідків також не можуть замінити документальні докази, оскільки мають суб`єктивний характер та не підтверджують фінансові або юридично значущі аспекти спільного життя.
3. Аргументи учасників справи
Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що вона проживала разом із ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу близько 9 років з 15.11.2025 по ІНФОРМАЦІЯ_4 в будинку її матері за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство - обробляли город. Разом здійснювали поховання його матері та сестри у 2019 та 2020 роках відповідно. Встановлення факту проживання однією сім`єю їй потрібно для отримання одноразової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_5 як військовослужбовця. 
Представниця заявниці – адвокат Піскаревська А. В. в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що заявниця як жінка, з якою проживав однією сім`єю загиблий військовослужбовець ОСОБА_7 , має право на отримання одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі зогибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. 
Законний представник заінтересованої особи ОСОБА_4 заяву підтримала та пояснила, що є колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , проживала з ним разом до 2015 року, має від нього дитину ОСОБА_5 . З 2015 року останній проживав разом з заявницею ОСОБА_1 . 
Представник заінтересованої особиМіністерства оборони України Стадник С. І. в судове засідання не з`явився, в поданих поясненнях просив розгляд справи проводити без участі представника Міністерства оборони України. 
4. Фактичні обставини, встановлені судом
Заявниця ОСОБА_1 з 30.05.2002 зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади № 2025/016717655 від 11.11.2025.
Повістка № 1138 ІНФОРМАЦІЯ_5 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 адресована ОСОБА_5 жителю АДРЕСА_1 .
Сповіщенням сім`ї АДРЕСА_2 про загибель 30.10.2025 ОСОБА_5 направлене ОСОБА_1 як дружині останнього за адресою: АДРЕСА_1 .
За довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2024 ОСОБА_5 з 10.04.2024 перебував на військовій службі за призовом по мобілізації. 
Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області 11.11.2025, лікарського свідоцтва про смерть від 31.10.2025 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 134, причина смерті - вибухова травма.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 844 від 13.11.2025 ОСОБА_5 був захоронений 10.11.2025 на кладовищі в с. Лозичному Шепетівського району Хмельницької області.
За довідкою Судилківської сільської ради № 694 від 14.06.2023 ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично проживає в АДРЕСА_1 разом із: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . 
З поданих заявницею фотографій, вбачається спільний відпочинок з чоловіком в період з 09.05.2018 по 09.09.2024. 
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що проживає в с. Серединці Шепетівського району Хмельницької області, була сусідкою ОСОБА_5 до 2018 року, після цього він проживав в с. Лозичному разом із ОСОБА_1 , в 2019 році їздив на заробітки та півроку проживав в м. Києві. Разом із заявницею ОСОБА_5 здійснював поховання матері в 2019 році та сестри у 2020 році. 
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що є сусідкою заявниці, проживає в с. Лозичному Шепетівського району Хмельницької області, з 2015 року по 2025 рік заявниця проживала у будинку матері по АДРЕСА_1 з ОСОБА_5 , вела з ним спільне господарство: обробляли разом город, утримували курей, корову.
ОСОБА_14 показала, що є подругою заявниці, з 2015 по 2024 роки останні проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 . Він допомагав їй по господарству, зокрема, садити город, косити траву. Певний час ОСОБА_5 їздив у Київ на заробітки. 
5. Норми права, які застосував суд
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. 
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. 
Чатиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. 
Частиною 4 статті 161 Закону визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги мають члени сімей загиблих, в тому числі, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. 
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. 
Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2018 року у справі № 554/8023/15-ц звернуто увагу на те, що для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім фактів спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. 
У постанові від 4 березня 2026 року у справі № 335/2694/24 Верховний Суд вказав, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).
Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.
До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)).
Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18).
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. 
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
6. Висновки суду
Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка з ОСОБА_5 .
Враховуючи, що визнання факту родинних відносин необхідно заявниці для отримання одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу з ОСОБА_5 в період з 15.11.2015 по 30.10.2025. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 264-268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 15 листопада 2015 року по 30 жовтня 2025 року. 
Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2026 року.

Суддя    Н. Л. Стаднічук