ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3060/25 

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108 
Господарський суд Київської області 

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод”
17422, Чернігівська область, Ніжинський район, село Вороньки, вулиця Покровська, будинок 1, код ЄДРПОУ 39268735
адреса для листування: 65044, місто Одеса, Приморський район, вулиця Пироговська, будинок 5/20
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ"
08298, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Коцюбинське(з), вулиця Пономарьова, будинок 13, код ЄДРПОУ 44861989
про стягнення 467924,10 грн
за участі представників сторін:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№7347/25 від 29.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ" про стягнення 467924,10 грн.
Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.
Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також заявлено про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 гривень.
Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 2 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” заявлені до стягнення грошові кошти у розмірі 467924,10 грн, отже, дана справа може бути визнана малозначною в розумінні пункту 2 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України та, з огляду на зміст позовних вимог та кількість наданих суду доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання судом справи малозначною, в розумінні пункту 2 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.
Також судом враховано, що згідно з пунктом 3.1. договору № 14/06-24А-1 оренди сільськогосподарської техніки та механізмів (з екіпажем) від 14.06.2024 розмір плати за користування майном, порядок її нарахування і строки сплати визначається сторонами у додатках до договору, а відповідно до пункту 7 додатку № 1 до договору спірні 20 % орендної плати відповідач мав сплатити позивачу після реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте, доказів такої реєстрації позивач суду не надав.
Згідно з частиною 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
З огляду на те, що позивач обгрунтовує позовні вимоги доводами і доказами, які не підтверджує доданими до позовної заяви матеріалами, суд дійшов висновку про витребування у позивача, в порядку частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, письмових пояснень за підписом директора та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” про те, чи зареєстровані позивачем податкові накладні щодо спірних у справі господарських операцій в Єдиному реєстрі податкових накладних, з наданням суду копій таких податкових накладних та доказів їх реєстрації, у разі здійснення позивачем такої реєстрації.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.10.2025 прийнято позовну заяву (вх.№7347/25 від 29.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ" про стягнення 467924,10 грн до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3060/25; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін задоволено; призначено розгляд справи №911/3060/25 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; призначено справу №911/3060/25 до розгляду в судовому засіданні на 20.11.2025 об 11:30.
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” надійшло клопотання про проведення всіх судових засідань у справі за участі представника позивача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№15527/25 від 07.11.2025).
У вказаному клопотанні представник позивача з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.03.2023 у справі №905/2371/21, про те, що процесуальне законодавство не містить приписів, які унеможливлювали б звернення до суду з єдиним (одним) клопотанням (заявою) щодо участі у всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції або передбачали звернення виключно з окремим клопотанням (заявою) щодо кожного судового засідання, заявляє суду про задоволення клопотання про проведення судового засідання 20.11.2025 та у подальшому всіх судових засідань у справі №911/3060/25 за участі представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” Деменкової Є.С. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у тому числі, за допомогою сервісу EASYCON.
За результатом розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№15527/25 від 07.11.2025), суд зазначає таке.
Відповідно до частин 1-5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідне клопотання.
Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі № 905/2371/21 зазначив, що процесуальне законодавство не містить приписів, які б унеможливлювали звернення до суду з єдиним (одним) клопотанням (заявою) щодо участі у всіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції або передбачали звернення виключно з окремим клопотанням (заявою) щодо кожного судового засідання.
Відповідно до статті 198 Господарського процесуального кодексу України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні. Головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу.
У зв`язку із наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відповідністю клопотання вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаного клопотання - в частині наступного судового засідання 20.11.2025 об 11:30, порядок участі представників сторін в якому вже вирішений судом ухвалою суду від 27.10.2025, розгляд заяви про участь представника у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції - передчасний, це питання буде вирішуватись судом щодо кожного наступного судового засідання окремо, після встановлення порядку проведення такого судового засідання, з урахуванням того, чи не буде процесуальних обмежень участі в таких судових засіданнях в режимі відеоконференції: закритого судового засідання, проведення врегулювання спору за участю судді, витребування у сторін оригіналів доказів для огляду у судовому засіданні тощо, що не суперечить вищевикладеній позиції Верховного Суду у постанові від 23.03.2023 у справі № 905/2371/21, оскільки не потребуватиме подання заявником окремих клопотань, натомість забезпечить належний розгляд справи з урахуванням вимог процесуального законодавства до тих процесуальних дій, необхідність вчинення яких може постати у цій справі.
Також у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” (вх.№15527/25 від 07.11.2025) заявлено про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в тому числі, за допомогою сервісу EASYCON, проте, вказаний сервіс з 26.10.2021 вже не використовується судами для проведення судових засідань в режимі відеоконференції, відтак, в частині проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу EASYCON, клопотання задоволенню не підлягає.
Cуд звертає увагу, що забезпечення права учасників судового процесу брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення відбувається відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 (далі - Положення).
Так, згідно з пунктом 3 Положення, ЄСІТС - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.
Відповідно до підпункту 5.1. пункту 5. Положення відеоконференція - телекомунікаційна технологія інтерактивної взаємодії двох або більше віддалених учасників судового провадження з можливістю обміну аудіо- та відеоінформацією в реальному часі.
Згідно з підпунктом 6.19. пункту 6. Положення ЄСІТС забезпечує можливість учасникам справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», процесуального законодавства України.
Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Згідно з абзацом 2 статті 8 Господарського процесуального кодексу України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Пунктом 45 Положення встановлено, що підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів; у приміщенні іншого суду - за допомогою технічних засобів суду; в установі попереднього ув`язнення, установі виконання покарань або медичному закладі - за допомогою технічних засобів, наявних у відповідній установі.
Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.
Як вказано у пункті 46 Положення, за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку (пункт 49 Положення).
Згідно з пунктом 50 Положення суд ухвалює рішення про можливість проведення засідання в режимі відеоконференції за умови наявності в суді відповідної технічної можливості (наявність обладнання та можливість його використання у визначені день і час).
Судом встановлено, що представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” адвокат Деменкова Євгенія Сергіївна зареєстрована в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та має електронний кабінет користувача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача та проведення судового засідання 20.11.2025 об 11:30 у справі №911/3060/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням приписів Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№15527/25 від 07.11.2025) задоволено частково, призначено провести судове засідання у справі №911/3060/25, що призначене на 20.11.2025 об 11:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (вх.№15527/25 від 07.11.2025) в частині участі у всіх подальших судових засіданнях у справі та участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою сервісі EASYCON – відмовлено.
У судове засідання 20.11.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".
Враховуючи обставини справи, суд оголосив перерву у судовому засіданні до 23.12.2025 до 16:00 відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.
Також судом переглянуто клопотання представника позивача (вх.№15527/25 від 07.11.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У зв`язку із наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відповідністю клопотання вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.2025 клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, призначено провести судове засідання у справі №911/3060/25, що призначене на 23.12.2025 о 16:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника (вх.№ 17970/2025 від 23.12.2025).
Судове засідання 23.12.2025 не відбулось у зв`язку із оголошенням сигналу «повітряна тривога» у місті Києві у час, на який було призначено судове засідання.
Відповідно до розпорядження Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 "Про порядок дій при оголошенні повітряної тривоги", у разі оголошення сигналу «повітряна тривога» суддям, працівникам апарату та відвідувачам суду необхідно негайно залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття, з урахуванням значного періоду повітряної тривоги, судове засідання не відбулось та фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
З метою надання сторонам можливості для повної реалізації своїх процесуальних прав, суд дійшов висновку про оголошення перерви у судовому засіданні відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.
Також судом переглянуто клопотання представника позивача (вх.№15527/25 від 07.11.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У зв`язку із наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відповідністю клопотання вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.12.2025 клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, призначено провести судове засідання у справі №911/3060/25, що призначене на 05.02.2026 о 12:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, повідомлено учасників справи №911/3060/25 про судове засідання 05.02.2026 о 12:00.
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” надійшла заява про розгляд справи без участі його представника (вх. № 2041/2026 від 05.02.2026).
У судове засідання 05.02.2026 представник позивача та представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені судом.
Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав повне рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, з урахуванням вимог чинного законодавства суд

встановив:

1. Правовідносини сторін
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бобровицький молокозавод» як орендодавцем (далі – позивач/орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апогей Техно Торг» як орендарем (далі – відповідач/орендар) укладено договір №14/06-24А-1 оренди сільськогосподарської техніки та механізмів (з екіпажем) від 14.06.2024 (далі - договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку та механізми (далі – «майно» або «орендоване майно» або «техніка»). Склад, вартість, технічні та інші характеристики майна погоджуються сторонами у додатках до даного договору.
Майно передається в оренду разом з екіпажами орендодавця, які забезпечують управління, технічну експлуатацію, обслуговування і ремонт орендованого майна, відповідно до кількості одиниць самохідної техніки. Екіпаж не припиняє трудових відносин із орендодавцем та не вступає у трудові відносини з орендарем. За цим договором орендодавець також надає орендареві комплекси послуг для забезпечення нормального використання майна (пункт 1.2 договору).
Майно передається в оренду з метою використання в господарській діяльності орендаря та відповідно до його цільового призначення (пункт 1.3 договору).
Орендар вступає у користування конкретним майном з моменту передачі його в оренду за актом передачі-приймання (пункт 2.1 договору).
Розмір плати за користування майном, порядок її нарахування і строки сплати визначаються сторонами у додатках до договору (пункт 3.1 договору).
За невиконання або неналежне виконання за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із цим договором та чинним законодавством в Україні. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором винна сторона відшкодовує спричинені цим іншій стороні і третім особам всі понесені ними в зв`язку з цим збитки в повному обсязі (пункт 8.1 договору).
У випадку порушення строків сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,01% від суми боргу, за кожний день такого порушення (пункт 8.4 договору).
Договір укладено строком до 30.06.2024. Строк дії цього договору може бути продовжений шляхом укладення сторонами відповідної угоди в письмовій формі, яка є його невід`ємною частиною (пункт 9.1 договору).
До матеріалів справи надано копію договору, який підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений відбитками їх печаток. 
2. Позиція позивача
Позивач зазначає, що між ним та відповідачем 14.06.2024 укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем, відповідно до якого позивач передав відповідачу техніку для виконання сільськогосподарських робіт, що підтверджується актами приймання-передачі техніки та актами наданих послуг.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт, за якими відповідач прийняв надані послуги без зауважень щодо їх обсягу, якості та строків виконання.
Водночас відповідач належним чином свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг не виконав, здійснив лише часткову оплату, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 451398,28 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем також нарахована пеня у сумі 16525,82 грн.
З огляду на викладене, позивач заявляє до стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди, пеню, відшкодування судового збору та витрат на правничу допомогу.
3. Позиція відповідача
Відповідач своїх аргументів та заяв по суті справи не надав.
Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи: копії ухвал Господарського суду Київської області від 27.10.2025, від 14.11.2025, від 20.11.2025, від 26.12.2025 направлялись відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ" судом за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та були ним отримані, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, що складені до матеріалів справи.
Частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Факт отримання відповідачем ухвал Господарського суду Київської області у цій справі свідчить про обізнаність відповідача про наявність цього судового провадження, його право на заперечення позову, наведення суду своїх доводів та надання доказів.
Враховуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що суд здійснив усі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, отже, відповідач не може вважатися позбавленим права на змагальність сторін, що є одним із основних принципів господарського судочинства, що закріплені у частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк, без зазначення причин, щоб суд зміг оцінити їх поважність, суд вирішив справу за наявними матеріалами.
4. Норми права, що підлягають застосуванню
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України).
Передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (стаття 774 Цивільного кодексу України).
Як передбачено частинами першою, третьою та п`ятою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відносини, що виникли між сторонами справи на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бобровицький молокозавод» як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Апогей Техно Торг» як орендарем укладено договір №14/06-24А-1 оренди сільськогосподарської техніки та механізмів (з екіпажем) від 14.06.2024.
Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку та механізми, склад, вартість, технічні та інші характеристики майна погоджуються сторонами у додатках до договору.
На виконання умов договору, 19.06.2024 сторонами підписаний акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у користування сільськогосподарську техніку – самохідний оприскувач Case IH Patriot SPX3330.
У подальшому сторонами підписані акти здачі-приймання робіт (наданих послуг): №3 від 28.06.2024, згідно з яким позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги з оренди сільськогосподарської техніки на суму 313617,22 грн, №4 від 04.07.2024, відповідно до якого позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на суму 237781,06 грн.
У зазначених актах відповідач підтвердив відсутність претензій щодо обсягу, якості та строків надання послуг.
Відповідно до пункту 7 додаткової угоди №1 до договору 14/06-24А-1 оренди від 14.06.2024 орендна плата сплачується орендарем після підписання акту виконаних робіт не пізніше чим через 15 робочих днів. Орендар здійснює оплату 80% вартості наданих послуг. Остаточний розрахунок 20% від вартості наданих послуг сплачується орендарем після реєстрації орендодавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем надані до матеріалів справи докази виконання ним зобов`язань з реєстрації податкових накладних на спірні господарські операції в Єдиному реєстрі податкових накладних: копії податкових накладних від 04.07.2024, від 28.06.2024, докази їх підписання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач лише частково виконав зобов`язання та здійснив лише оплату у розмірі 100000,00 грн, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем.
Строк виконання грошових зобов`язань відповідача зі сплати орендної плати, відповідно до пункту 7 додаткової угоди №1 до договору 14/06-24А-1 оренди від 14.06.2024: за актом надання послуг №3 від 28.06.2024 на суму 313617,22 грн (з урахуванням часткової оплати у розмірі 100000,00 грн) - до 19.07.2024, за актом надання послуг №4 від 04.07.2024 на суму 237781,06 грн - до 25.07.2024 
З огляду на викладене вище, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів своєчасної та повної сплати відповідачем орендної плати за договором оренди сільськогосподарської техніки та механізмів з екіпажем №14/06-24А від 14.06.2024, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” позовних вимог, в цій частині, шляхом присудження до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ" суми основного боргу у розмірі 451398,28 грн. 
При наданні оцінки заявленим Товариством з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” позовним вимогам про стягнення пені в розмірі 0,01% від суми боргу, за кожний день прострочення у сумі 16525,82 грн суд враховує таке.
Відповідно до частини 1 статті 549, пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.
Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. За приписами статей 547, 548 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом частин 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України чинного на момент виникнення спірних правовідносин) штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором
За невиконання або неналежне виконання за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із цим договором та чинним законодавством в Україні. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором винна сторона відшкодовує спричинені цим іншій стороні і третім особам всі понесені ними в зв`язку з цим збитки в повному обсязі (пункт 8.1 договору).
У випадку порушення строків сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,01% від суми боргу, за кожний день такого порушення (пункт 8.4 договору).
Позивачем заявлена до стягнення з відповідача пеня за актом №3 від 28.06.2024 у загальному розмірі 7611,05 грн та за актом №4 від 04.07.2024 у загальному розмірі 8914,77 грн. 
Судом перевірені розрахунки позивача та встановлена їх правильність та обґрунтованість, а тому позовні вимоги, в цій частині, підлягають задоволенню. 
Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та встановлені обставини спірних правовідносин сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
6. Розподіл судових витрат
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.
Отже, на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей Техно Торг" покладається судовий збір у розмірі 5615,09 грн. 
Вирішуючи питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 30624,89 грн, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Позивачем заявляються до відшкодування відповідачем витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 30624,89 грн, на підтвердження яких позивачем подані до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 05.02.2025, копію ордеру на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Судом враховано, що адвокат Деменкова Євгенія Сергіївна представляла інтереси позивача у судовому засіданні у справі.
За результатом оцінки доводів сторін щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу суд дійшов таких висновків.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №686/28627/18 зазначено таке: «Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики). Відповідно до частини третьої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. З огляду на викладене, Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.».
Також у даній постанові зазначається: «Також Верховний Суд враховує практику та рекомендації Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18) (офіційний сайт ЄСПЛ, за посиланням: https://www.echr.coe.int/Documents/PD_satisfaction_claims_eng.pdf). Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату.».
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20). 
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд відзначає, що позивачем надані достатні докази на підтвердження понесених ним у цій справі витрат на професійну правничу допомогу, розмір гонорару адвоката, що заявлений, не є завищеним або таким що не відповідає чи перевищує ринкову вартість послуг адвоката у господарських спорах, відповідачем не заявлено суду про зменшення цього розміру. 
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30624,89 грн підлягає включенню до судових витрат у справі та покладенню на відповідача відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №7347/25 від 29.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ" про стягнення 467924,10 грн задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ ТЕХНО ТОРГ" (08298, Київська область, Бучанський район, селище міського типу Коцюбинське(з), вулиця Пономарьова, будинок 13, код ЄДРПОУ 44861989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Бобровицький молокозавод” (17422, Чернігівська область, Ніжинський район, село Вороньки, вулиця Покровська, будинок 1, код ЄДРПОУ 39268735) основний борг в розмірі 451398,28 грн (чотириста п`ятдесят одна тисяча триста дев`яносто вісім гривень двадцять вісім копійок), пеню в розмірі 16525,82 грн (шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень вісімдесят дві копійки), витрати зі сплати судового збору у розмірі 5615,09 грн (п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять гривень дев`ять копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 30624,89 грн (тридцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні вісімдесят дев`ять копійок). 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 16.03.2026.

Суддя С.О. Саванчук