Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 
Справа № 279/7879/25
Провадження № 2/279/655/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року           м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., із секретарем судового засідання Райвахівською Л.В., за участі представника позивача адвоката Васянович М.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Коростенської територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Васянович Марія Іванівна звернулась до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Коростенської територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача, спадкодавець за законом – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 . 
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належну їй частку 47/100 житлового будинку, що становить окреме житлове приміщення із надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , яка належала померлій, згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради №23 від 24.01.1967. 
Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на дане спадкове майно після смерті спадкодавця. Статтею 548 ЦК 1963 визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. 
Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР позивач є сином спадкодавця та як спадкоємець першої черги за законом після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину та вступив у володіння спадковим майном, так як проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжує проживати, що підтверджується довідкою органу самоорганізації населення - спілки голів окружних будинкових, вуличних комітетів від 25.08.2025 року, але не отримав свідоцтво на спадщину за законом, так як власником (спадкодавцем) було втрачено оригінали документів. Також він постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ніс витрати на поховання спадкодавця, на свій розсуд розпорядився спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття спадщини, та до даного часу несе витрати по утриманню спадкового майна, та сплачує всі належні платежі. 
Тобто, у відповідності до чинного, на момент виникнення правовідносин законодавства, позивач після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння, управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. 
Позивач в 2025 році вирішив реалізувати своє право власності на належну йому частку 47/100 житлового будинку, що становить окреме житлове приміщення з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , шляхом продажу іншому власнику.
При зверненні до нотаріальної контори, позивачу було роз`яснено про відсутність у нього необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась. Станом на час смерті правовстановлюючих документів на вказаний будинок не було. Дублікат правовстановлюючого документу на житловий будинок, а саме дублікат свідоцтва про право власності від 05.04.2007 року виданий після смерті спадкодавця. 
Позивач посилається на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994р., яка діяла на час відкриття спадщини, та передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. 
Рішенням суду просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді 47/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , що залишилось після смерті його матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До початку розгляду справи 29.12.2025 року представник позивача уточнила позовні вимоги, надавши до суду уточнюючу позовну заяву про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, з підстав викладених у попередній позовній заяві.
Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі, яке постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання о 14:00 год. 11.02.2026 року.
11.02.2026 року від представника відповідача Коростенської міської ради Житомирської області надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні даної справи по суті заявлених вимог покладається на розсуд суду.
06.11.2025 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про виклик в судове засідання свідків та витребування від Першої коростенської державної нотаріальної контори (11500, Україна, Житомирська обл., місто Коростень, вулиця Героїв Рятувальників, будинок 5) відомості щодо відкриття спадкової справи щодо майна померлої у місті Коростень ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з наданням витягу з державного реєстру та копії спадкової справи (за наявності).
Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14:00 год. 30.03.2026 року.
Про дату, час та місце розгляду справи учасники провадження повідомлені належним чином.
30.03.2026 року у судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили позов задоволити, з підстав викладених у позовній заяві.
У судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2026 року та зобов`язано позивача надати оригінали документів, що посвідчують право власності на житловий будинок, та довідку Спілки окружних будинкових, вуличних комітетів № 68/суд від 25.08.2025р, копії яких долучені до позовної заяви, для огляду їх судом.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.
Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що спірні відносини регулюються положеннями розділу VII «Спадкове право» Цивільного кодексу Української РСР. 
Згідно зі ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим- день, зазначений в ст.21 цього кодексу.
До спадкоємців першої черги за законом згідно зі ст.529 ЦК УРСР належать діти, дружина і батьки померлого. 
Відповідно до п.1 ч.1 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадоковим майном. 
Згідно зі статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. 
Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 87 років в м.Коростень, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 22.09.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області. 
Після смерті  ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом на належну спадкодавцю частку 47/100 житлового будинку, що становить окреме житлове приміщення із надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , яка належала померлій, згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради №23 від 24.01.1967. 
Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується та свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 виданим 20.06.1946 року сільським бюро ЗАГС Наровлянської сільської ради Гомельської області (Білорусь), а отже є спадкоємцем першої черги за законом. 
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , оскільки інших спадкоємців, які прийняли б спадщину ні за законом, ні за заповітом, окрім нього немає, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні) №84239592 від 19.02.2026 року та лист завідувача Першої коростенської державної нотаріальної контори №73/01-16 від 23.02.2026 року.
З листа приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука С.С. №704/01-16 від 16.07.2025 року слідує, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1914 року народження, місце реєстрації місця проживання якого на момент смерті зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 не заводилася.
Однак, є неможливим видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, на 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 , оскільки ним пропущено строк встановлений ст.549 ЦК Української РСР 1963 року для прийняття спадщини, а саме: не надано заяву про прийнятої спадщини, яка передбачена, а також не пред`явлені докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, у тому числі немає документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, що доводило факт вступу в управління та користування спадковим майном. За вирішенням цього питання запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що вона разом виросла з ОСОБА_1 , жили по сусідству по АДРЕСА_3 . Батьки свідка дружили з т. ОСОБА_5 , ОСОБА_1 є єдиним сином померлої, який постійно піклувався про свою матір, про будинок, робив ремонти. Пізніше ОСОБА_1 одружився, побудував свій будинок поруч за адресою АДРЕСА_4 ще за життя своєї матері. Після смерті т. ОСОБА_6 проживав з жінкою та дітьми у будинку матері деякий час, підтримував його у придатному стані, робив косметичні ремонти, наводив порядки, ОСОБА_7 постійно обробляв земельну ділянку, садив та збирав врожай. 
Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 показав, що проживає по АДРЕСА_3 , по сусідству з ОСОБА_9 , який проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . ОСОБА_1 побудував свій будинок, але коли матір померла, то він утримував будинок, робив ремонт, обробляв город. 
З досліджених судом письмових доказів та допиту свідків встановлено, що позивач упродовж шестимісячного строку вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном після смерті свого спадкодавця, отже вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини. 
Відповідно до наявних в справі матеріалів померлій ОСОБА_2 за життя належало право власності на частку 47/100 житлового будинку, що становить окреме житлове приміщення із надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради №23 від 24.01.1967. 
На даний час вказаний правовстановлюючий документ втрачено, а дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданий 05.04.2007 року, тобто після смерті спадкодавця. В оформленні права власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_2 , позивачу як спадкоємцю нотаріусом відмовлено. Підставою відмови є, зокрема й відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Разом з тим, суд зауважує, що свідоцтво про право власності чи його дублікат лише підтверджує право власності ОСОБА_2 , яке вона набула на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради № 23 від 24.01.1967 року. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Судом досліджений оригінал дубліката свідоцтва на нарухоме майно серії НОМЕР_4 від 05.04.2007 року, яким підтверджено реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 у частці 47/100 на ім`я ОСОБА_2 .
За таких обставин суд дійшов висновку, що спадкодавець позивача за життя набула право власності на частку 47/100 житлового будинку, що становить окреме житлове приміщення із надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_2 , згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради №23 від 24.01.1967 року, оригінал правовстановлюючого документу на яке втрачено, достовірність наведених фактів, ніким та нічим не були спростовані при розгляді справи, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову, оскільки судом встановлено, що позивач фактично упродовж 6-ти місячного строку вступив в спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_2 , а тому має право на спадкове майно.
Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, суд пересвідчився у тому, що це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позовна заява про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню, породжує юридичні наслідки для позивачана реалізацію спадкових прав.
Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства суд не вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.4, 19, 76-81, 206, 263-265, 354 ЦПК України, ст.548, 549 ЦК України (у редакції 1963 р.), -
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Встановити юридичний факт прийняття упродовж шестимісячного строку спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді 47/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , що залишилось після смерті його матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Копію даного рішення направити учасникам справи.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 06.09.1996 року, РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивача: адвокат Васянович Марія Іванівна, місце знаходження: 11504, м.Коростень, вул. Набережна, 43, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001357 видане 02.03.2023 року Радою адвокатів Житомирської області.

Відповідач: Коростенська територіальна громада в особі Коростенської міської ради Житомирської області, ЄДРПОУ 04346244, місце знаходження: Житомирська область, м.Коростень, вул. Грушевського, 22.

Суддя:         Оксана ІВАШКЕВИЧ