Справа № 560/8160/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

16 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо ненарахування та невиплати позивачу: грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, без урахування проведеного перерахунку (індексації) грошового забезпечення згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11028/24; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити на користь позивача: грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні за 20 календарних років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, з урахуванням проведеного перерахунку грошового забезпечення згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11028/24.
Ухвалою від 16.05.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до позовної заяви, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.
Вказує, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11028/24 було визнано протиправною бездіяльність військової частини щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язано нарахувати й виплатити індексацію грошового забезпечення за визначений судом період.
Зазначає, що після набрання законної сили зазначеним рішенням суду позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про: перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, перерахунок матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років, виходячи з місячного грошового забезпечення, вже збільшеного на суму індексації, яка підлягає нарахуванню по справі № 560/11028/24.
Стверджує, що листом-відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився проводити перерахунок, мотивуючи це тим, що: індексація нібито не входить до складу грошового забезпечення, спірні виплати є одноразовими і не підлягають індексації.
Позивач вважає, що: індексація грошового забезпечення є щомісячною систематичною виплатою, а отже - складовою частиною його місячного грошового забезпечення; спірні виплати (оздоровлення, СПП, одноразова допомога при звільненні) за законодавством визначаються як місячне грошове забезпечення чи його кратність, тому при їх обчисленні відповідач був зобов`язаний врахувати індексацію; відмова у проведенні такого перерахунку є протиправною бездіяльністю.
Згідно з відзивом на позов, ІНФОРМАЦІЯ_2 проти позову заперечує та зазначає, що у спірних правовідносинах діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
А отже, як вказує відповідач, не допустив порушення прав та законних інтересів позивача.
Стверджує, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, має 20 календарних років вислуги. 
Наказом по стройовій частині (відповідачем) у 2019 році його було звільнено із військової служби, при цьому йому було нараховано та виплачені: грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні за 20 календарних років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».
Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні проведена за формулою, передбаченою пунктом 12 Постанови № 393, а саме: 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; при 20 роках вислуги - розмір 10-місячного грошового забезпечення (0,5 Ч 20).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11028/24 (яке набрало законної сили) було: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 24.09.2019 року; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 24.09.2019 - з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Після набрання законної сили зазначеним рішенням суду позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, в якій просив: здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, здійснити перерахунок матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років, виходячи з місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації, яку має бути нараховано та виплачено на виконання рішення суду у справі № 560/11028/24.
Листом-відповіддю начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.05.2025 позивачу відмовлено у проведенні такого перерахунку. 
У листі зазначено, що: індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюються спірні виплати; одноразові виплати (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова допомога при звільненні) не є об`єктами індексації за Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.072003 № 1078; у зв`язку з цим підстав для перерахунку зазначених виплат з урахуванням індексації немає.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Так, стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) встановлює, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України встановлюється спеціальна надбавка, що входить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідні положення конкретизовані у Постанові № 704 (у редакції, чинній станом на 2019 рік), якою встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з: посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260 у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин) деталізує структуру грошового забезпечення, порядок нарахування й виплати, зокрема допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової допомоги при звільненні.
Згідно із положеннями Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII у редакції, чинній у спірний період), індексація грошових доходів населення є державною гарантією підвищення грошових доходів населення у разі зростання цін. Індексації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (у редакції, чинній у спірний період), конкретизує: правила обчислення індексу споживчих цін, об`єкти індексації (заробітна плата, грошове забезпечення тощо), не підлягають індексації доходи, що мають разовий характер, зокрема одноразові виплати.
Отже, суд вказує на те, що законодавство України чітко розрізняє: що індексується (щомісячні доходи - заробітна плата/грошове забезпечення), і що не є об`єктом індексації (одноразові виплати).
Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачають, що військовослужбовцям (крім строкової служби) при звільненні виплачується одноразова грошова допомога. 
Для військовослужбовців з вислугою 10 календарних років і більше її розмір становить: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Отже, при 20 роках вислуги розмір одноразової допомоги дорівнює 10-місячному грошовому забезпеченню (0,5 Ч 20).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, а також Касаційний адміністративний суд у постановах від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17 та від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, аналізуючи питання індексації грошового забезпечення для цілей пенсійного забезпечення, дійшли, зокрема, висновку, що: індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер; її призначення - підтримання купівельної спроможності грошового забезпечення; індексація, фактично, є невід`ємною складовою грошового забезпечення військовослужбовця для цілей обчислення пенсії, а не окремим разовим платежем.
Суд вказує на те, що, хоча зазначені справи стосувалися переважно пенсійних правовідносин, у них сформульовано загальний підхід до правової природи індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Окрім того, у новітній практиці Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (станом на 2024-2025 роки) питання включення індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, компенсацій за невикористані відпустки отримало пряме вирішення.
Так, у постанові Верховного Суду від 14.01.2025 у справі № 240/31245/23 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення, яка має систематичний характер, повинна враховуватися при визначенні розміру місячного грошового забезпечення, що є базою для обчислення "вихідних" виплат та грошових компенсацій.
У постанові Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 380/10576/23 визнано протиправною бездіяльність щодо неврахування індексації грошового забезпечення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані дні відпустки та наголошено, що індексація є складовою грошового забезпечення, а її не включення до бази для таких виплат суперечить вимогам закону.
У постанові Верховного Суду від 24.04.2025 у справі № 380/24824/23 прямо зазначено, що індексація грошового забезпечення має враховуватися у складі місячного грошового забезпечення при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення й інших виплат, розмір яких визначається із місячного грошового забезпечення.
У сукупності наведене вище дає змогу сформулювати усталену й актуальну правову позицію Верховного Суду: індексація грошового забезпечення військовослужбовців, як щомісячна систематична виплата, є складовою місячного грошового забезпечення для цілей обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані відпустки та інших виплат, базою для яких є місячне грошове забезпечення або його кратність.
Разом з тим, Верховний Суд послідовно наголошує, що одноразові виплати самі по собі не є об`єктом індексації згідно з Законом № 1282-XII та Порядком № 1078; індексується щомісячний дохід - грошове забезпечення, а не кожна окрема виплата.
Суд враховує, що у судовій практиці Верховного Суду наявні й постанови, в яких у спорах щодо інших категорій осіб (наприклад, поліцейських) робився висновок про не включення окремих платежів до складу місячного грошового забезпечення для обчислення одноразових виплат. 
Однак у даній справі йдеться: саме про військовослужбовця Збройних Сил України; а наведені вище постанови Верховного Суду 2025 року стосуються аналогічних за змістом правовідносин (військовослужбовці - індексація - допомога на оздоровлення - одноразова допомога при звільненні), є пізнішими за часом і формують на сьогодні домінуючу правову позицію, яку суд вважає за необхідне враховувати відповідно до статті 242 КАС України.
Також суд зазначає про таке. 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11028/24 встановлено, що позивачу підлягала нарахуванню індексація грошового забезпечення за визначений період, і відповідача (військову частину) зобов`язано цю індексацію нарахувати та виплатити.
З огляду на: норми Закону № 1282-XII та Порядку № 1078; правові висновки Верховного Суду, наведені у постановах у справах № 522/2738/17, № 820/5286/17, № 240/10130/19; суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення позивача є невід`ємною складовою його місячного грошового забезпечення як систематичної щомісячної виплати.
Окрім того, суд виходить з того, що те, що індексація окремо не згадується в переліку видів грошового забезпечення у Постанові № 704 та Порядку № 260, не змінює її правової природи як елемента грошового доходу, що підлягає індексації та, в проіндексованому вигляді, формує фактичний розмір місячного грошового забезпечення військовослужбовця. Підзаконні акти не можуть змінювати приписів Закону № 1282-XII.
Також, як убачається з Закону № 2011-XII, Постанови № 704, Порядку № 260 та Постанови № 393 (у редакціях, чинних станом на дату виникнення спірних правовідносин): грошова допомога на оздоровлення військовослужбовцям виплачується у розмірі місячного грошового забезпечення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань визначається у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, - а отже, місячне грошове забезпечення є розрахунковою базою, незалежно від обраного конкретного відсотку чи суми; одноразова грошова допомога при звільненні виплачується в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (тобто кратно місячному грошовому забезпеченню).
Отже, у всіх трьох видах спірних виплат місячне грошове забезпечення позивача виступає обрахунковою базою.
З урахуванням актуальної практики Верховного Суду (наприклад, постанов від 14.01.2025 у справі № 240/31245/23, від 10.04.2025 у справі № 380/10576/23 та від 24.04.2025 у справі № 380/24824/23) суд приходить до висновку, що при визначенні цієї бази відповідач був зобов`язаний врахувати індексацію грошового забезпечення позивача, яка підлягає нарахуванню й виплаті згідно з рішенням суду у справі № 560/11028/24.
При цьому, суд спеціально підкреслює таке. 
Позивач не заявляє вимог про індексацію грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань чи одноразової грошової допомоги при звільненні як самостійних об`єктів індексації. 
Предметом спору є обов`язок відповідача застосувати "правильну" базу - місячне грошове забезпечення з урахуванням індексації - при обчисленні розміру цих одноразових виплат.
Отже, посилання відповідача на те, що одноразові виплати не є об`єктом індексації, не спростовує обов`язку включити індексацію до складу місячного грошового забезпечення, яке використовується як база для розрахунку цих виплат.
Норми Закону № 2011-XII, Закону № 1282-XII, Постанов № 704, 393, Порядку № 1078, Порядку № 260, що застосовуються судом в цій справі, діяли на момент: нарахування спірних виплат у 2019 році; ухвалення рішення суду у справі № 560/11028/24; надання відповідачем відмовної відповіді на звернення позивача (2025 рік).
Постанови Верховного Суду 2019-2025 років, на які посилається суд, не створюють нових норм права, а здійснюють офіційне тлумачення чинного законодавства. 
Тому, застосовуючи ці правові висновки, суд не надає законові зворотної дії, а лише з`ясовує, яким було його правильне розуміння станом на момент вчинення відповідачем оспорюваної позивачем бездіяльності.
Суд вказує на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, був зобов`язаний діяти на підставі, в межах повноважень і у спосіб, визначені законом, із урахуванням уже сформованих правових позицій Верховного Суду щодо природи індексації грошового забезпечення та порядку її врахування при обчисленні виплат, базою для яких є місячне грошове забезпечення.
Водночас, мотиви, на які послався відповідач у відмовній відповіді на заяву позивача, фактично зводяться до таких тез.
Індексація не входить до складу грошового забезпечення.
При цьому, суд зазначає, що це твердження відповідача суперечить: Закону № 1282-XII та Порядку № 1078, які визначають індексацію саме як механізм підтримання купівельної спроможності грошових доходів (у тому числі, грошового забезпечення); усталеній практиці Верховного Суду, згідно з якою, індексація грошового забезпечення військовослужбовців є складовою їх грошового забезпечення для цілей обчислення пенсій, "вихідних" виплат, допомоги на оздоровлення тощо.
Одноразові виплати не індексуються, а отже, не підлягають перерахунку з урахуванням індексації.
Із цього приводу суд звертає увагу на таке.
Дійсно, одноразові виплати не є самостійними об`єктами індексації, однак позивач і не вимагає їх індексації. 
Він вимагає перерахунку їх розміру, виходячи з місячного грошового забезпечення, збільшеного на суму індексації, яке повинно було бути нараховане відповідачем відповідно до рішення суду у справі № 560/11028/24.
У той же час, ототожнення відповідачем: індексації одноразових виплат з включенням індексації до складу базового місячного грошового забезпечення, є помилковим і суперечить згаданим вище нормам та практиці Верховного Суду.
Отже, мотиви відмови відповідача не відповідають вимогам законодавства і правовим зазначеним правовим позиціям Верховного Суду, а тому, його бездіяльність щодо не вчинення перерахунку спірних виплат з урахуванням індексації грошового забезпечення позивача є протиправною.
Щодо способу судового захисту та меж позовних вимог, то суд виходить із таких міркувань. 
Позивач просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати спірних виплат без урахування перерахунку (індексації) грошового забезпечення; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу відповідні суми з урахуванням такого перерахунку.
За своїм змістом ці вимоги означають: необхідність перерахунку: грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років, виходячи з місячного грошового забезпечення позивача з урахуванням індексації грошового забезпечення; та виплати позивачу різниці між сумами, обчисленими з урахуванням індексації, і сумами, які були фактично виплачені.
У той же час, суд вказує на те, що формулювання у резолютивній частині рішення суду на кшталт «здійснити перерахунок та виплатити різницю» не виходить за межі позовних вимог, а лише конкретизує спосіб захисту, що відповідає їх змісту та усталеній практиці Верховного Суду у подібних спорах.
Отже, підстав для відмови в позові повністю або частково, чи для вибору іншого способу захисту прав позивача, суд не вбачає.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що: бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 : грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років згідно з Постановою № 393, з урахуванням індексації його грошового забезпечення, що підлягає нарахуванню й виплаті на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11028/24, - є протиправною; позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у: не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка підлягає нарахуванню та виплаті згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2024 у справі № 560/11028/24.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 : здійснити перерахунок: грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; одноразової грошової допомоги при звільненні за 20 календарних років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення, що підлягає нарахуванню та виплаті згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2024 у справі № 560/11028/24.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виплатити ОСОБА_1 різницю між сумами, зазначених в абзаці 3 цього рішення суду, виплат, обчисленими з урахуванням індексації грошового забезпечення, та сумами, фактично виплаченими, з проведенням установлених законодавством України податкових та інших обов`язкових відрахувань.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений