ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року	Львів	Справа № 460/7905/24 пров. № А/857/25280/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №460/7905/24 (ухвалене головуючим – суддею Максимчук О.О. у м. Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив:
визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі – відповідач-2), оформлену рішенням о/р № НОМЕР_1 від 05.07.2024, у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VIII) та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ);
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1) перевести позивача з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та статті 37 Закону №3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби більше 10 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 28.06.2024 №02-15/296 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 28.06.2024 №02-15/297, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві о/р № НОМЕР_1 від 05.07.2024 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 1616.112.1993 №3723-XII, зарахувавши ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди її роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Оскільки позивач має стаж на посаді державної служби понад 10 років та враховуючи, що станом на 01.05.2016 позивач працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, тому позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII, у зв`язку з чим суд вважав, що оскаржуване рішення відповідача-2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом з цим, суд першої інстанції виснував, що вимоги позивача в частині про зобов`язання відповідача-1 обрахувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII з урахуванням довідок, виданих Виконавчим комітетом Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296 та №0215/297 є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє і тому не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач та відповідач, у апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселівка Овруцького району Житомирської області, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , що підтверджується даними з належного позивачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області 03.12.2001.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ХІІ з 13.06.2024, що підтверджується довідкою відповідача-1 №579 від 11.07.2024 та призначенням пенсії на підставі рішення №172750007274 від 24.06.2024.
28.06.2024 позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач-2).
05.07.2024 відповідачем-2 прийнято рішення №172750007274, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII, оскільки позивач з 02.08.2004 була обрана на посаду сільського голови, як посадова особа органів місцевого самоврядування, які не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. При обрахунку стажу державної служби (як в 10 років так і 20) необхідно враховувати час роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, але не більше ніж по 04.07.2001 (дату набрання чинності Закону №2493-III), відтак у заявника відсутній необхідний стаж для переходу на пенсію за Законом №889-VIII.
Не погодившись з таким рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом (позовною заявою) у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VIII).
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 року №822/254/18, від 15.12.2020 року у справі № 560/2398/19, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.
Відповідно до ч. 9 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III.
Відповідно до статті 14 Закону №2493-IIІ в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема:
- четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;
- п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.
У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III. Отже час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III, входить до стажу державної служби.
За правилами, визначеними статтею 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Судом першої інстанції встановлено та таке підтверджується матеріалами справи, згідно відомості Форми РС-право страховий стаж позивача становить 38 років 7 місяців. Позивач досягнув віку 60 років.
Враховуючи відомості Форми РС-право та призначення пенсії за віком на підставі рішення відповідача №172750007274 від 24.06.2024, у позивача наявний необхідний вік та страховий стаж, передбачений абзацом 1 частини 1 статті 28 та статті 26 Закону №1058-IV.
При вирішенні питання щодо зарахування позивачу до стажу державної служби періодів роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024, суд першої інстанції виходить із такого, що посади, які обіймав позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону №2493-ІІІ підтверджується зокрема й тим, що позивачу присвоєні відповідні ранги посадової особи місцевого самоврядування, про що в трудовій книжці здійснені відповідні записи.
Вірно зазначено судом першої інстанції, що до набрання чинності Законом №889-VIII діяв Порядок обчислення стажу державної служби №283. 
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону №2493- ІІІ , а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 15 Закону №2493-ІІІ при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи. Ранги присвоюються одночасно з обранням (прийняттям) на службу в органи місцевого самоврядування або обранням (призначенням) на вищу посаду. Особам, які призначаються на посади з випробувальним строком, ранги присвоюються після його закінчення, за результатами роботи. Особам, які призначені на посади і мають ранги посадових осіб місцевого самоврядування або ранги державного службовця, присвоєні за попереднім місцем роботи, надбавка за ранг у період випробувального строку виплачується відповідно до цих рангів. Черговий ранг присвоюється за умови, якщо посадова особа успішно відпрацювала на займаній посаді не менш як 2 роки.
Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 30.06.1980 позвач прийняв присягу державного службовця 02.08.2004 та йому присвоєно 13 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, а 20.04.2005 – 9 ранг, 22.06.2007 – 8 ранг, 06.07.2009 – 7 ранг. В період з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024 позивач займав посади Харалузького сільського голови та старости Даничівського старостинського округу. Посади, за якими працював позивач в органах місцевого самоврядування у вищевказані періоди віднесені до посад в органах місцевого самоврядування.
Посади, які обіймав позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону №2493-ІІІ підтверджується зокрема й тим, що позивачу присвоєні відповідні ранги посадової особи місцевого самоврядування, про що в трудовій книжці здійснені відповідні записи.
В силу пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-ІІІ, зараховуються до стажу державної служби.
Враховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку про те, що періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визначення розміру пенсії позивача на підставі довідок Виконавчого комітету Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296, №0215/297, суд першої інстанції виходив із такого, що вимоги позивача в частині про зобов`язання відповідача-1 обрахувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII з урахуванням довідок, виданих Виконавчим комітетом Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296 та №0215/297 є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє і тому не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем.

За результатами розгляду заяви позивача пенсійним органом зроблено висновок, що позивач не має права на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення на пенсію державного службовця здійснено не було, і питання щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця на час звернення позивача у цій справі пенсійним органом не вирішувалось.

Отже вірно зазначено судом першої інстанції, що зобов`язання відповідача-1 обрахувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII з урахуванням довідок, виданих Виконавчим комітетом Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296 та №0215/297 є передчасними.

Відтак, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи і наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржуване рішення від 05.07.2024 о/р №172750007274 прийняте відповідачем-2 не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційних скарг не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №460/7905/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк