Справа № 583/161/26
2/583/483/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді     Савєльєвої А.І.,
з участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г., 
розглянувши в залі суду в місті Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Котляревський Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в :
15.01.2026 представник позивача – адвокат Котляревський С.О. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив припинити стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2021 року № 583/1237/21 , на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
23.02.2026 уточнив позовні вимоги і просив також визнати виконавчий лист №583/1237/21, виданий 14.05.2021 року Охтирським міськрайонний судом Сумської області таким, що не підлягає виконанню.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в незареєстрованому шлюбі з 2011 року . У сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 .
З 2020 року стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були припинені. У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2021 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі частини від усіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.03.2021 року.
З 2020 року дитина проживала періодично з батьком, а з початку 2023 проживає з позивачем постійно. Позивач забезпечений матеріально, має постійне місце роботи і власне житло.
Враховуючи, що дитина проживає з позивачем постійно, він її повністю утримує , оскільки відповідачка не бере участі у фінансовому забезпеченні потреб дитини, вважає, що наявні підстави для припинення сплати ним аліментів та визнання виконавчого листа про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.
У зв`язку з наведеним просить задовольнити позовні вимоги та стягнути понесені позивачем судові витрати.
09.02.2026 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєвої А.І. відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну .
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву, у якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи проводити без участі позивача та його представника.
Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ( а.с. 4).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2021 року №583/1237/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.03.2021 року ( а.с. 7-8).
Як вбачається з постанови про відкриття виконавче провадження від 18.05.2021 за виконавчим листом №583/1237/21 здійснюється виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( а.с. 9).
Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади ( а.с. 3 зворот).
Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСББ «Алмаз 97/2» до складу сім`ї ОСОБА_1 входить донька ОСОБА_3 ( а.с. 5).
Відповідно до довідки, виданої директором Ліцею №1 Охтирської міської ради Сумської області, учениця 8-Г класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час фактично проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 6).
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно із частини третьої статті 182 СК України, при вирішенні питання стягнення аліментів, суд виходить з того, з ким проживає дитина.
Відповідно до пункту 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на дитину на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере активну участь у її вихованні.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Таким чином, суд вважає, що обставина, яка виникла після судового рішення про стягнення аліментів, має істотне значення та є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.
Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Тобто, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повінстю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.
У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження. Таким чином, ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки лише припинення стягнення аліментів не призведе до закриття виконавчого провадження за яким з позивача безпідставно стягуються аліменти.
Таким чином, аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: ордер та акт наданих послуг на суму 12 000 грн ( а.с. 12).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії витрат на професійну правничу допомогу.
При вирішення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (становлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Таким чином, суд дійшов висновку про неспівмірність заявленого позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.
Враховуючи категорію та складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, керуючись принципами справедливості і розумності, обґрунтованими та пропорційними витратами позивача на професійну правничу допомогу, на думку суду, є витрати в розмірі 2000 грн. 
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то судові витрати підлягають стягненню з відповідачки в загальгому розмірі 3331,20 грн, які складаються з витрат на правову допомогу 2000 грн на користь відповідача та 1331,20 грн судовий збір в прибуток держави.
Керуючись статтями 180, 182-184, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 12, 79-81, 133, 141, 161, 264- 268, 430 ЦПК України, суд -
У Х ВА Л И В:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Котляревський Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Припинити стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області №583/1237/21 від 12 травня 2021 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.03.2021 року.
Визнати виконавчий лист №583/1237/21, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області 14.05.2021 року по справі № 583/1237/21 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.03.2021 року, таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя         А.І.Савєльєва