Справа № 456/5354/25
Провадження № 3/456/19/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

24 лютого 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм,
 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 458130 від 19.09.2025, ОСОБА_1 19.09.2025 о 23:32 год на автодорозі Київ-Чоп 616 км. 800 м., що в м. Стрию Львівської області, керував транспортним засобом марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, від проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області 30.09.2025 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому судді Валовін Ю. В.
 
Розгляд справи тричі було відкладено, 24.11.2025, 05.01.2026 та 26.01.2026 за клопотанням представника ОСОБА_1 . Микульці Н. І. про виклик свідків та витребування доказів у справі. Двічі розгляд справи було відкладено через неявку в судове засідання свідка, старшого лейтинанта Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 та не надання Стрийським РУП ГУНП у Львівській області належного відеозапису події, щодо якої складено адміністративні матеріали. 
 
За допомогою системи Електронний суд, представником ОСОБА_3 21.12.2025 подано до суду клопотання, в якому остання просить визнати недопустимим направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відеозаписи під назвою «WatsaApp,дата_2025-09-10», а також провадження в справі щодо вказаного правопорушення закрити з причин відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
 
В обґрунтування поданого клопотання, зокрема щодо недопустимості доказу у виді відеозапису під назвою «WatsaApp,дата_2025-09-10» та інших відеозаписів, зазначає таке. Так, у пункті 10 протоколу ЕПР1 №458130 від 19.09.2025 року "Технічні засоби відеозапису" вказано наступні номери засобів на які здійснювалась фіксація 125, 126, 142.
 
Водночас, оптичний диск що доданий до адміністративних матеріалів містить відео файли з портативних засобів № 125, 126, 128, а також відео формату Відео WhatsApp, дата 2025-09-19:Відео WhatsApp, дата 2025-09-19; Відео WhatsApp, дата 2025-09-19, які не прив?язані до технічних засобів - боді-камер поліцейських. Крім того, при перегляді вказаних відеозаписів вбачається, що вони містять запис за 18.09.2025, тобто до дати складання протоколу щодо ОСОБА_1 . Запис з відеозасобу № 128 розпочинається вже після того як було складено матеріали на ОСОБА_1 , а відтак не може підтверджувати жодних обставин вчинення адміністративного правопорушення. Всі інші відеозаписи із портативних засобів № 125 та 126 не є безперервними, містять частини відео, між якими перерви від 1 до 39 хвилин. 
 
Таким чином, наполягає, що такі відеозаписи інспекторів поліції не відповідають Розділу ІІ та п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджено наказом МВС України від 18.12.2018 року за №1026, а відтак є недопустимим доказом у справі.
 
Щодо направлення на проведення огляду, адвокат посилається на суттєві розбіжності між паперовим примірником направлення та тим обставинам, що відображені на відео. Так, в період часу що зазначений в направлені працівник поліції знаходився в іншому місці і спілкувався зі свідками. Загалом, до години вказаної в направленні, водій ОСОБА_1 жодного разу не виходив з кабіни автомобіля, спілкуючись виключно через вікно вантажного автомобіля. За таких умов, зважаючи на те що події мали місце в темну пору доби, працівник поліції апріорі не міг встановити таких ознак наркотичного сп`яніння, як дивна поведінка та зіниці що не реагують на світло. Зважаючи на наведене, адвокат вважає, що вказані докази є недопустимими, а відтак не можуть бути враховані під час винесення рішення в справі.
 
Також, адвокат стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, виходячи з того, що: 
 
?Відсутня підстава для зупинки транспортного засобу, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області закрито провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за наслідками події, що мала місце 19.09.2025 та яка слугувала підставою для зупинки транспортного засобу в розглядуваній справі;
 
?Відсутність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 . Зокрема, відеозаписи, долучені до матеріалів адміністративної справи не є належними та допустимими доказами, не зняті на спеціальний портативний відеозасіб, не є безперервними, між частинами відео містяться розриви до 40 хвилин, містять інформацію поза межами часу складання протоколу, що вказана на самому протоколі; направлення на проведення огляду в медичному закладі не відповідає фактичним обставинам, численні розбіжності в ньому свідчать, що таке було складене вже після того як було складено протокол; 
 
?Відсутність на долучених відеозаписах факту пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння (з метою встановлення ознак наркотичного сп`яніння та подальшого направлення на проходження огляду в медичному закладі);
 
?Відсутність на долучених відеозаписах факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі;
 
?Наявність свідків, які підтверджують згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також те, що працівниками поліції в час, що вказаний в адміністративних матеріалах, не було складено жодних документів, більш того, працівники поліції, окрім вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП, не мали жодних претензій до ОСОБА_1 ;
 
?Сам по собі протокол та рапорт не можуть бути єдиним доказом на підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення.
 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Микульця Н. І. підтвердила обставини викладені в поданих суду клопотаннях, наголосила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, в силу того, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, є суперечливими між собою; працівниками поліції допущено грубе порушення численних норм, зокрема ст.ст. 254, 256 259, 260 266, 268 КУпАП, а також Наказу МВС та МОЗ «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 за № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція 1452/735).
 
Заслухавши позицію захисту, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення виходячи з наступного.
 
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
 
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
При цьому, суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП є водій транспортного засобу, а суб`єктивна сторона названого правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Об`єктивна ж сторона названого правопорушення полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як бачимо, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає відмову від проходження не будь якого огляду, а детально регламентованого. Для дотримання цієї умови сам огляд так і відмова повинні проводитись та оформлюватись у відповідності до певного порядку.
 
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
 
Відповідно допунктів 2,3,6,7 розділуІ Інструкції 1452/735,огляду настан сп`янінняпідлягають водіїтранспортних засобів,щодо якиху поліцейськогоуповноваженого підрозділуНаціональної поліціїУкраїни єпідстави вважати,що вониперебувають устані сп`яніннязгідно зознаками такогостану. При цьому, ознаками алкогольногосп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка,що не відповідає обстановці.
 
Пунктом 4 Розділу 1 Інструкції № 1452/735 вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп?яніння (крім запахуалкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.Тобто, крім загальних ознак, що притаманні стану алкогольного сп?яніння, обов?язково мають бути виявлені спеціальні ознаки наркотичного сп?яніння.
 
Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп?яніння на місцізупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду,проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров?я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров?я).
 
Огляд настан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
 
В п. 4, 5 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
 
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 Інструкції).
 
В пункті 10 вказано, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
 
За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
 
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Встановлюючи наявність складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 згідно протоколу серії ЕПР1 458130, складеного 19.09.2025 о 00:53, суд приходить до висновку, що обставини викладені в ньому не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, наявність яких визначена наведеною вище Інструкцією.
 
Так, в протоколі про вчинення правопорушення вказано, що обставини зафіксовано на технічні засоби відеозапису № 125, 126 та 142. Водночас, в супереч вимогам п. 6 Інструкції № 1452/735, яким на працівників поліції покладено обов`язок долучати до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, долучений до матеріалів DVD -R диск не містить відеозапису з портативного відеозасобу № 142, а аналіз наявних відеозаписів, підтверджує доводи представника ОСОБА_1 , а також підтверджує інші суперечливі факти, зокрема:
 
?долучений відеозапис всупереч вимогам п.п. 4 та 5 Інструкції № 1026 щодо безперервності фіксації, містить розрив в часі в проміжку з 00:32:28 по 00:44:14, з 00:47:05 по 01:23:02 (протокол складено о 00:53:15), а відтак не містить фіксації моменту складення протоколу з дотриманням всіх вимог визначених статтями 260, 254, 256 259, 260 266, 268 КУпАП, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в достовірності обставин правопорушення. Водночас, на відеозаписі № 126 наявний о 23:52 год. на відео зафіксовано пропозицію працівника поліції проїхати ОСОБА_1 в медичний заклад, на що останній не відмовляється, погоджується після складення якогось документу і дотримання процедури;
 
?на відеозаписі відсутні факти складання Направлення до медичного закладу, що суперечить вимогам п. 6 Інструкції 1452/735;
 
?направлення, що міститься в матеріалах даної справи не знайшло свого підтвердження на долученому відеозаписі, тобто не видавалось, а також містить посилання на неіснуючий медичний заклад.
 
Вказані обставини підтвердив також допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «Електронний Суд», на сайті https://vkz.court.gov.ua свідок ОСОБА_4 , який перебував на місці зупинки ОСОБА_1 .  Зокрема, свідок стверджував, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, оскільки такий йому не було запропоновано, працівники поліції вели себе зухвало, викрикували, погрожували. Діалог між ОСОБА_1 та працівниками поліції вівся виключно щодо порушення правил дорожнього руху в частині створення аварійної ситуації, жодної згадки про перебування в стані наркотичного сп`яніння не було. Свідок стверджує, що працівник поліції не міг складати направлення на проходження огляду, оскільки він в цей час з ним спілкувався, більш того ОСОБА_1 покинув місце зупинки, не володіючи інформацією про те, що щодо нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
Суд звертає увагу, що з метою встановлення об`єктивної істини у справі двічі викликав в судове засідання лейтинанта Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 , яким було складено матеріали, проте останній в суд не з`явився. Також, судом було скеровано в Стрийський РУП ГУНП у Львівській області запит з вимогою надання належного відеозапису події, щодо якої складено адміністративні матеріали, проте такий залишився без виконання. 
 
Сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення не містить пояснень ОСОБА_1 , зазначено, що від таких він відмовився. Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Свідчення працівника поліції відображені у рапорті, не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 травня 2020 року в справі № 524/4668/17 та від 15 квітня 2020 року в справі № 489/4827/16-а.
 
Одночасно, суд враховує приписи ст. 255 КУпАП, в якій визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а орган який здійснює розгляд справи оцінює ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності.
 
Вказані суперечності та розбіжності в матеріалах вчинення правопорушення не дають підстави встановити ті обставини, які є обов`язковими для визнання особи винною у вчиненні правопорушення та притягнення до відповідальності, зокрема, часу вчинення правопорушення, а в комплексі з розірваним відео та відсутністю підтвердження на ньому тих обставин, які викладені в протоколі, зокрема факту відмови від проходження огляду у встановленому порядку на місці та в медичному закладі, слугують підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
Аналіз наведених вище норм права в сукупності з описаними в протоколі серії ЕПР1 458130, складеного 19.09.2025 о 00:53, обставинами вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дають підстави для висновків, що провадження за вказаними матеріалами підлягає закриттю за відсутністю складу і події правопорушення. 
 
Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява№ 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
 
Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
 
Згідно із пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
 
У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United · Kingdom), рішення від 27 жовтня 2004 року, заява № 46477/99, Європейський Суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
 
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v.Spain) рішення від 06 грудня 1998 року, заява № 10590/83, Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
 
Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатих проваджень в справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Окремо, суд враховує, що пунктом 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст.284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.
 
Керуючись ст. 23, 33, 283, 247, 284 КУпАП,

 
ПОСТАНОВИВ:
 
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
 
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

 
Суддя       Юлія ВАЛОВІН