ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/8352/25 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Черпака Ю.К.,
Штульман І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 232730027394 від 21.03.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2025 зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Відкритому акціонерному товаристві «Черкаське хімволокно» з 10.08.1995 по 30.07.1996, з 30.07.1996 по 23.05.2001 та здійснити перерахунок, виплату пенсійного забезпечення з 17.03.2025 з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки спірні періоди роботи підтверджені даними трудової книжки, довідкою про особливий характер роботи чи умов праці необхідних для призначення цільової пенсії, виписками з наказів та довідкою форми ОК-5, а посади, на яких працював позивач на Відкритому акціонерному товаристві «Черкаське хімволокно» відносяться до професій Списку №1, тому відмова пенсійного фонду у призначенні пенсії є безпідставною.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 232730027394 від 21.03.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Відкритому акціонерному товаристві «Черкаське хімволокно» з 30.07.1996 по 23.05.2001.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2025 про перерахунок пенсії та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки надана позивачем довідка від 12.05.2006 № 417 видана ВАТ «Черкаське хімволокно» не відповідає вимогам пункту 20 Постанови № 637, тому підстави для проведення перерахунку пенсії за заявою від 17.03.2025 № 5318 відсутні.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11.03.2025.
Згідно трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 в період з 10.08.1995 до 30.07.1996 останній працював на ВАТ «Черкаське хімволокно» на посаді електрогазозварювальника дільниці вузлового ремонту 4 розряду РМЦ-2, з 30.07.1996 до 23.05.2001 на посаді електрогазозварювальника дільниці хімічного цеху №2 5 розряду ремонтно-механічного цеху №2.
У відповідності до довідки ВАТ «Черкаське хімволокно» про особливий характер роботи чи умови праці необхідних для призначення пільгової пенсії від 12.05.2006 №417 підтверджено, що період роботи позивача з 10.08.1995 по 30.07.1996 електрозварювальником дільниці вузлового ремонту відноситься до виробництва віскозного волокна, що передбачено розділом XХХІІІ, код 33 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Підстава: архівна особова картка з обліку кадрів, ф.Т-2: пер.№193 від 11.08.1995, нак.№326 від 22.08.1996.
Згідно виписки з наказу №187 від 29.02.1996 та 994 від 31.10.2001 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівника на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право позивача на пенсію за Списком №2 за посадою електрогазозварника дільниці вузлового ремонту ремонтро-механічного цеху №2.
Крім того, відповідно до вказаної довідки ВАТ «Черкаське хімволокно» від 12.05.2006 №417 період роботи позивача з 30.07.1996 по 23.05.2001 на посаді електрогазозварювальника дільниці хімічного цеху №2 відноситься до виробництва віскозного волокна в РМЦ-2, що передбачено розділом XVІ, код 16-2а Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36. Підстава: архівна особова картка з обліку кадрів, ф.Т-2: нак.№326 від 22.08.1996, звільн.№283 від 24.05.2001.
У відповідності до виписки з наказу №187 від 29.02.1996 та 248 від 14.03.2001 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівника на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право позивача на пенсію за Списком №1 за посадою електрогазозварника дільниці хімічного цеху №2 ремонту ремонтро-механічного цеху №2.
17 березня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням стажу роботи за Списком №1 на ВАТ «Черкаське хімволокно».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.03.2025 №232730027394, що прийнято в порядку екстериторіальності, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки надана довідка не відповідає вимогам Постанови №637 та відсутні списки атестації робочих місць. 
Листом від 25.03.2025 №2300-0204-8/24411 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про результати розгляду його заяви від 17.03.2025 щодо перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах.
Так, періоди роботи позивача на Відкритому акціонерному товаристві «Черкаське хімволокно» з 10.08.1995 до 30.07.1996, з 30.07.1996 до 23.05.2001 зараховано до страхового стажу позивача, проте не зараховано до пільгового стажу.
Не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не враховано період роботи позивача з 30.07.1996 до 23.05.2001 до його пільгового стажу роботи за Списком №1, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Однак, оскільки довідка ВАТ «Черкаське хімволокно» про особливий характер роботи чи умови праці необхідних для призначення пільгової пенсії від 12.05.2006 №417 та виписка з наказу №187 від 29.02.1996 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівника на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджують право позивача на пенсію за Списком №2, тобто вказаний період роботи не відноситься до пільгового стажу за Списком №1, тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи на Відкритому акціонерному товаристві «Черкаське хімволокно» з 10.08.1995 по 30.07.1996.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У силу вимог ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Так, у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За змістом частини третьої статті 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
За правилами пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.
При цьому, пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Відповідно до ст. 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.
Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
З матеріалів справи вбачається, що Згідно трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 в період з 10.08.1995 до 30.07.1996 останній працював на ВАТ «Черкаське хімволокно» на посаді електрогазозварювальника дільниці вузлового ремонту 4 розряду РМЦ-2, з 30.07.1996 до 23.05.2001 на посаді електрогазозварювальника дільниці хімічного цеху №2 5 розряду ремонтно-механічного цеху №2.
У відповідності до довідки ВАТ «Черкаське хімволокно» про особливий характер роботи чи умови праці необхідних для призначення пільгової пенсії від 12.05.2006 №417 підтверджено, що період роботи позивача:
- з 10.08.1995 до 30.07.1996 електрозварювальником дільниці вузлового ремонту відноситься до виробництва віскозного волокна, що передбачено розділом XХХІІІ, код 33 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Підстава: архівна особова картка з обліку кадрів, ф.Т-2: пер.№193 від 11.08.1995, нак.№326 від 22.08.1996.;
- з 30.07.1996 до 23.05.2001 на посаді електрогазозварювальника дільниці хімічного цеху №2 відноситься до виробництва віскозного волокна в РМЦ-2, що передбачено розділом XVІ, код 16-2а Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Підстава: архівна особова картка з обліку кадрів, ф.Т-2: нак.№326 від 22.08.1996, звільн.№283 від 24.05.2001.
Згідно виписки з наказу №187 від 29.02.1996 та 994 від 31.10.2001 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівника на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право позивача на пенсію за Списком №2 за посадою електрогазозварника дільниці вузлового ремонту ремонтро-механічного цеху №2.
У відповідності до виписки з наказу №187 від 29.02.1996 та 248 від 14.03.2001 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівника на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право позивача на пенсію за Списком №1 за посадою електрогазозварника дільниці хімічного цеху №2 ремонту ремонтро-механічного цеху №2.
Відповідно до Розділу XVI «Виробництво штучного і синтетичного волокна» постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, працівники відділу технічного контролю, зайняті повний робочий день у хімічних, прядильних, обробних цехах, на дільницях і у відділеннях (код 11600000-1754а) відноситься до посад, з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.
Отже, професія (посада) позивача, за якою він працював у спірний період, відносяться до Списку №1 чинного на період його роботи.
У трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.
Однак, відповідач вказує на відсутність у позивача пільгового стажу роботи по Списку № 1, у зв`язку з тим, що уточнююча довідка не відповідає вимогам Порядку №637.
У даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
При цьому, пенсійним органом в оскаржуваному рішенні, не конкретизовано та ніяким чином не обгрунтовано у чому саме полягає така невідповідність.
Таким чином, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці позивачу необхідно було подати лише трудову книжку.
Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в зарахуванні позивачу стажу за Списком №1, оскільки надана довідка не відповідає додатку 5 до Порядку № 637 є протиправною.
Щодо доводів відповідача про відсутність доказів проведення атестації робочих місць, слід зазначити наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації). 
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
Разом з тим, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У даному випадку, колегія суддів звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а згідно якої особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №1788-XII.
При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. У даному випадку, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Сукупність правових норм, дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
На підставі вищенаведеного відповідачем безпідставно не враховано період роботи позивача з 30.07.1996 до 23.05.2001 до його пільгового стажу роботи за Списком №1, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Однак, позовні вимоги щодо зарахування періоду роботи з 10.08.1995 до 30.07.1996 до пільгового стажу за Списком №1, задоволенню не підлягають, оскільки у вказаний період позивач працював на посаді електрогазозварювальника дільниці вузлового ремонту 4 розряду РМЦ-2.
Водночас, довідка ВАТ «Черкаське хімволокно» про особливий характер роботи чи умови праці необхідних для призначення пільгової пенсії від 12.05.2006 №417 та виписка з наказу №187 від 29.02.1996 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівника на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджують право позивача на пенсію за Списком №2, тобто вказаний період роботи не відноситься до пільгового стажу за Списком №1.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи на Відкритому акціонерному товаристві «Черкаське хімволокно» з 10.08.1995 по 30.07.1996.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко 

Судді Ю.К. Черпак

І.В. Штульман