Справа № 577/7667/25
Провадження № 2/577/428/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 квітня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області 

в складі:
головуючого-судді Гетьмана В.В.,
при секретарі Лиховоз Л.І.,
представника позивача Пінчука Д.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14350 грн.,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ “ФК “ЄАПБ” Сімутіна А.А. звернулася до суду із даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 14350 грн. заборгованості за кредитним договором №874057213. Вимоги обгрунтовують тим, що 12.03.2019 р. між ТОВ “Манівеол швидка фінансова допомога” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №874057213. 28.11.2018 р. між ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога” та ТОВ “Таліон плюс” укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 03.01.2019 р. між ТОВ “Таліон плюс” та ТОВ ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №20190103. Умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувались і утворилась заборгованість на суму 14350 грн., з яких: 5000 грн. — заборгованість по основному боргу; 93500 грн. - заборгованість за відсотками, що і змусило звернутися до суду. 
Представник позивача Пінчук Д.С. позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.
Представник відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, надав письмовий відзив, заперечує задволенню позовних вимог. 
Встановлено судом, що 12.03.2019 р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір №874057213 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 5000 грн. із зобов`язанням повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, строком на 30 дн. Договір підписано одноразовим ідентифікатором «G4954VTJ» 12.03.2019 р. о 20.57.22 год. (а.с.5-6, 115). 
28.11.2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.70-75). 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №31 від 18.06.2019 р. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 13525 грн. (а.с.113 зв.бік). 
03.01.2029 р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 20190103. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог (а.с.8-9). 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №6 від 20.11.2019 р., від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 14350 грн. (а.с.10).
Ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов”язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Ст. 526 ЦК України передбачено зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір,укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій Формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч.6 ст. Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не отримувала кредитні кошти, є безпідставними та спростовуються заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 12.03.2019 р., в якій вона зазначила номер банківської карти НОМЕР_1 (а. с.116) та рухом коштів по вказаній банківській картці наданим АТ КБ “Приват банк”, згідно якого ОСОБА_1 12.03.2019 р. на карту НОМЕР_2 отримала 5000 грн. (а.с.146-150).
Щодо посилань представника відповідача, що кредитний договір ОСОБА_1 не укладала, суд не бере до уваги виходячи з наступного. 
Суд встановив, що відповідачкою грошові кошти за договором отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуті, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих та витребуваних розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано.
Разом з тим, ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно, судом встановлено, що відповідач прийняв пропозицію укласти вищезазначений кредитний договір. Доводи відповідача про те, що він заперечує факт укладення цього договору суд вважає безпідставними. Оскільки, згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 від 07.10.2020 року у справі № 127/337824/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідачем не надано жодного доказу того, що нею оспорювалися зазначений вище кредитний договор раніше. Крім того, отримавши позовну заяву, відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного договору, щодо його не укладення, не подавала. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови договору, тому слід стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №874057213 на суму 14350 грн., з яких: 5000 грн. — заборгованість по основному боргу; 9350 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.11).
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі за вищевказаних підстав.
На підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК “ЄАПБ” 3028 грн. судового збору. 

УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансової компанії “Європейська агенція з повернення боргів”, код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30 (рахунок (IBAN) НОМЕР_4 у АТ “ТАСкомбанк”), 14350 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. за кредитним договором №874057213 від 12.03.2019 року та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів”, код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30.
Представник позивача Пінчук Дмитро Сергійович, місцезнаходження м.Бровари Київської області вул.Лісова, 2, поверх №4. 
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .
Представник відповідача Кібець Святослав Володимирович, юридична адреса м.Київ, вул.Верхній Вал, 72. 
Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2026 року.

Суддя Гетьман В.  В.