КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року м. Київ справа №320/62035/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтович А.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТ СЬОГОДНІ» 

до Державного агентства України "ПлейСіті" 

про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
І. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОРТ СЬОГОДНІ» з позовом до Державного агентства України «ПлейСіті» в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Державного агентства України «ПлейСіті» від 14 жовтня 2025 року № 114-Р про накладення на ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» штрафу в розмірі 600 мінімальних заробітних плат (4 800 000 грн) за порушення законодавства про рекламу азартних ігор.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення було ухвалено на підставі «акту перевірки» / «моніторингу», здійсненого з грубим порушенням Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про адміністративну процедуру», Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про рекламу» та спеціального законодавства про азартні ігри та їхню рекламу.
Державне агентство «ПлейСіті» вийшло за межі наданих законом повноважень, порушивши статтю 19 Конституції України (принцип ultra vires). Державне агентство «ПлейСіті» допустило низку істотних порушень процедури під час здійснення моніторингу (контролю), складенні акту та прийняття Рішення, що робить зібрані у справі докази плодами отруйного дерева, а саме Рішення – протиправним. Зміст оскаржуваної публікації на вебсайті Позивача не відповідав ознакам реклами азартних ігор, а був редакційним (інформаційним / довідковим) матеріалом. Санкція у вигляді штрафу 600 мінімальних заробітних плат є очевидно надмірною, за своїм характером і суворістю співмірною з кримінальним покаранням, і тому до її застосування підлягають гарантії, закріплені в статті 61 та статті 62 Конституції України (принцип індивідуалізації юридичної відповідальності та презумпція невинуватості), а також стандарти статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування максимальної санкції без попереднього використання більш м`яких засобів реагування (припис, попередження, рішення про зупинення поширення інформації) порушує принцип пропорційності та створює протиправний, непропорційний і неприйнятний «охолоджувальний ефект» (chilling effect) для свободи вираження поглядів і свободи медіа, гарантованих статтею 34 Конституції України та статтею 10 Конвенції.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач подав до суду відзив, у відзиві наголошує, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві, а саме: основними завданнями Агентства ПлейСіті, визначеними Положенням та Законом про азартні ігри є, зокрема, реалізація державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері. Згідно частини 4 Положення Агентство ПлейСіті відповідно до покладених на нього завдань застосовує фінансові санкції (штрафи), передбачені Законом. Отже, Агентство ПлейСіті є центральним органом виконавчої влади, уповноваженим забезпечувати реалізацію державної політики в сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері. Повноваження відповідача прямо передбачені Законом України “Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор”, а також випливають із його функцій як суб`єкта владних повноважень у сфері контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу азартних ігор. Сам по собі факт здійснення моніторингу вебресурсів не суперечить вимогам законодавства та не свідчить про порушення порядку здійснення державного нагляду (контролю), оскільки такий моніторинг не є заходом державного нагляду у розумінні Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, а є формою аналітичної діяльності органу. 
Позивачем подано до суду відповідь на відзив в якому він не погоджується з доводами відповідача, що Закон № 877-V (про нагляд і контроль) нібито «не поширюється» на контроль у сфері реклами, а натомість підлягає застосуванню лише Закон України «Про адміністративну процедуру» як «спеціальний». Такий підхід суперечить базовому конституційному стандарту статей 8 і 19 Конституції України: орган влади не може «конструювати» собі режим повноважень і гарантій, довільно обираючи зручний закон та ігноруючи інший, який прямо регулює саме контрольні втручання у сфері господарської діяльності. Коли адміністративний орган виходить на суб`єкта господарювання з владною вимогою, фіксує результати «перевірки» актом, встановлює склад правопорушення і на цій підставі ініціює застосування штрафу в мільйонах гривень, він діє у площині державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства суб`єктом господарювання, а не у «вільній зоні» адмінпроцедури поза Законом № 877-V. Ключове тут те, що навіть формально-паперова оболонка справи вказує на контроль, а не на «позапроцедурний / позаконтрольний моніторинг». В Акті прямо зазначено, що він складений «за результатом здійснення контролю за дотриманням законодавства України про рекламу у сфері організації та проведення азартних ігор» 
Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив де наголошується, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на відповідь на відзив та в самому відзиві.
Позивачем та відповідачем також були подані додаткові пояснення.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.01.2026 року о 14.00 год.
06.01.2026 від представника відповідача до суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду.
19.01.2026 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці, наступне судове засідання призначено на 26.01.2026 о 14:00.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 відмовлено у забезпеченні позову.
26.01.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
06.02.2026 судом зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву від представника позивача.
10.02.2026 судом зареєстровано заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача 
19.03.2026 у судове засідання з`явились сторони, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку сторін суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.
19.03.2026 заслухавши у судовому засіданні позиції присутніх представників учасників справи (позивача та відповідача), дослідивши наявні у справі докази та за відстутністю заперечень судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» (код ЄДРПОУ 38497140) є українським суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у сфері медіа та інтернет-видання, зосереджену на висвітленні новин і аналітики у сфері спорту, спортивних заходів та пов`язаної інфраструктури. 
Основним видом діяльності Позивача є створення та розповсюдження інформаційних матеріалів: новин, репортажів, інтерв`ю, аналітичних оглядів, статистичних дайджестів, довідкових і енциклопедичних матеріалів щодо спортивних подій, команд, ліг, чемпіонатів, а також суміжних явищ (зокрема, феномену спортивних прогнозів, легального беттінгу як частини сучасної спортивної індустрії тощо.
20.08.2025 року під час здійснення контролю за дотриманням законодавства України про рекламу у сфері організації та проведення азартних ігор уповноваженими особами Агентства ПлейСіті зафіксовано розповсюдження реклами азартних ігор за посиланням https://ua.tribuna.com/uk/betting/betting-sites/esports-betting/ у розділі «Ставки на кіберспорт» з супровідним текстом такого змісту: «Кіберспорт набирає популярності в усьому світі, а разом із нею з`являється все більше букмекерських контор, які приймають ставки на комп`ютерні ігри. Ставки на CS2, Dota 2, League of Legends та інші популярні ігри можна знайти у всіх букмекерів, які займають високі місця в рейтингу найкращих БК для ставок на кіберспорт» зафіксовано наявність об`єктів права інтелектуальної власності POKERBET, COINS GAME, BCGAME (скриншот 1, файл «Знімок екрана 2025-08-20 122833»).
22.08.2025 року в межах повноважень, передбачених статтею 25 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» (далі – Закон про азартні ігри), Агентством ПлейСіті було встановлено факти організації, проведення азартних ігор чи надання доступу до них без відповідної ліцензії з використанням вебсайтів https://pokerrbet.com, https://coinsgame20.com та https://bcgame42.com, у зв`язку з чим було прийнято рішення Агентства ПлейСіті № 71-Р «Про обмеження доступу до вебсайтів», відповідно до якого до переліку вебсайтів, доступ до яких підлягає обмеженню, включені вебсайти https://pokerrbet.com, https://coinsgame20.com та https://bcgame42.com.
28.08.2025 року Листом за вих. № 4-8/1319 Агентство ПлейСіті повідомило ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» про початок та правові підстави адміністративного провадження, долучило ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» до участі в адмінпровадженні як учасника та витребовувало документи та відомості необхідні для розгляду справи. Крім того, лист містив повідомлення що учасники адміністративного провадження мають права та обов`язки, передбачені статтею 26 Закону України «Про адміністративну процедуру» та частиною третьою статті 26 Закону України «Про рекламу».
За результатами здійснення аналізу наявної інформації, зокрема наведеної у листі ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» від 04.09.2025 № 89 (вх. № 1329/8 від 05.09.2025), уповноваженими особами Агентства ПлейСіті встановлено, що розповсюджувачем та виробником реклами азартних ігор за Посиланнями є ТОВ «СПОРТ СЄГОДНЯ», код ЄДРПОУ 38497140.
02.10.2025 на підставі результатів моніторингу Державним агентством України «ПлейСіті» було складено «Акт про порушення вимог законодавства про рекламу азартних ігорт ТОВ "СПОРТ СЄГОДНЯ" №7/3/2025 (далі – Акт). Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру», частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» (далі Закон про рекламу). уповноваженими посадовими особами Агентства ПлейСіті за результатом здійснення контролю за дотриманням законодавства України про рекламу у сфері організації та проведення азартних ігор 20 серпня 2025 року за посиланнями: https://ua.tribuna.com/uk/betting/betting-sites/esports-betting/. https://ua.tribuna.com/uk/betting/bookmakers/pokerbet/,https://ua.tribuna.com/uk/betting/boomakers/coins-game/, https://ua.tribuna.com/uk/betting/bookmakers/bcgame (далі - Посилання) виявлено рекламу вебсайтів https://pokerrbet.com з об`єктом права інтелектуальної власності «РОKERBET», https://coinsgame20.com з об`єктом права інтелектуальної власності https://bcgame42.com з об`єктом права інтелектуальної власності «BCGAME», яка розміщувалась з порушенням вимог частини шостої та сьомої статті 22 з прим.1 Закону про рекламу, складено цей акт.
14 жовтня 2025 року ПлейСіті призначило слухання адміністративної справи щодо Позивача. Представник Позивача прибув до Агентства для участі в слуханні, проте проведення засідання було зірвано через оголошення повітряної тривоги та необхідність дотримання режиму безпеки в умовах воєнного стану. Надалі ПлейСіті, не забезпечивши належного перенесення слухання з дотриманням процесуальних гарантій, без належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи в умовах, що дозволяють повноцінну участь сторін, провело внутрішній розгляд матеріалів, який не супроводжувався повноцінним змагальним слуханням. У матеріалах справи відсутні належно оформлені протоколи повноцінного слухання з фіксацією позицій Позивача, повним описом перебігу засідання та наведенням обґрунтування прийнятого рішення.
За результатами такого одностороннього розгляду відповідачем прийнято рішення від 14.10.2025 року № 114-Р «Про застосування фінансових санкцій (штрафів)», яким, посилаючись на положення законодавства про рекламу та спеціальні приписи щодо реклами азартних ігор, визнало дії Позивача порушенням відповідних норм і застосувало до ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі шістсот мінімальних заробітних плат, що на дату прийняття рішення становить 4 800 000 грн.
Листом 4-8/1944 від 16.10.2025 Агентство ПлейСіті повідомило ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» про прийняте рішення від 14.10.2025 № 114-Р «Про застосування фінансових санкцій (штрафів) за порушення вимог законодавства про рекламу до ТОВ «СПОРТ СЄГОДНЯ». Відповідно до статі 75 Закону України «Про адміністративну процедуру», було надіслано засвідчену копію прийнятого рішення та копію Протоколу № 25 слухання у Державному агентстві України ПлейСіті у справі про застосування фінансових санкцій (штрафів) до ТОВ 2 «СПОРТ СЄГОДНЯ» від 14.10.2025 року.
На момент прийняття оскаржуваного Рішення назва Позивача була: ТОВ «СПОРТ СЄГОДНЯ» (38497140), на момент подання позову назва змінена на: ТОВ «СПОРТ СЬОГОДНІ» (38497140), – але це не впливає на ідентичність юридичної особи.
Вважаючи оскаржуване рішення протиправним позивач звернувся з позовом до суду.
V. Норми права
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону про азартні ігри, відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів, у тому числі щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу, у сфері організації та проведення азартних ігор регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Так, пунктом 2 та 4 частини першої статті 2 Законом України «Про адміністративну процедуру» визначено наступні терміни.
Адміністративна справа - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом.
Адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акт.
Нормами статті 34 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлені строки вирішення (перегляду) справи.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративне провадження відповідно до цього Закону розпочинається за ініціативою адміністративного органу, у тому числі у порядку здійснення ним інспекційного (контрольного, наглядового) повноваження.
Статтею 37 Закону України «Про адміністративну процедуру» передбачено, що підставою для початку адміністративного провадження за ініціативою адміністративного органу відповідно до принципів законності та офіційності є: 
1) виконання адміністративним органом його повноважень, визначених законом; 
2) настання події, визначеної законом як підстава для прийняття адміністративного акта; 
3) порушення права, свободи чи законного інтересу особи або публічного інтересу, виявлене адміністративним органом.
Статтею 46 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративне провадження розпочинається з дня прийняття рішення про початок адміністративного провадження компетентним адміністративним органом за власною ініціативою або вчинення першої процедурної дії у справі. Агентством ПлейСіті було повідомлено Позивача про залучення його до адміністративного провадження про порушення товариством вимог законодавства про азартні ігри.
Водночас частиною першою статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон про нагляд) передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною четвертою статті 2 Закону про нагляд встановлено, що контроль за додержанням організаторами азартних ігор вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» та ліцензійних умов здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор». Порядок здійснення заходів державного нагляду (контролю) за ринком азартних ігор визначається статтею 10 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».
Частиною другою статті 10 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» передбачено, що планові перевірки організаторів азартних ігор проводяться не частіше ніж один раз на рік, але не рідше одного разу на три роки, відповідно до річних планів, затверджених Уповноваженим органом.
Частиною п`ятнадцятою статті 4 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» встановлено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Пунктом 3 Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 342, визначено, що перелік питань для здійснення заходу державного нагляду (контролю) визначається органом державного нагляду (контролю) залежно від ступеня ризику шляхом проведення аналізу вимог законодавства, яких повинен дотримуватися суб`єкт господарювання у відповідній сфері, за формою згідно з додатком 1 в електронному вигляді та оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).
Таким чином, при проведенні планової перевірки орган державного нагляду (контролю) перевіряє весь перелік питань для проведення заходів державного нагляду (контролю), затверджений в уніфікованій формі акта у відповідній сфері державного нагляду (контролю).
Для перевірки окремих питань органи державного нагляду (контролю) наділені правом проводити позапланові перевірки.
Відповідно до частини третьої статті 10 Закону про азартні ігри позапланові перевірки проводяться за рішенням Уповноваженого органу, оформленим наказом, з питань, зазначених у такому наказі. Рішення про проведення позапланової перевірки приймається за наявності хоча б однієї з таких підстав: 
1) отримано звернення або повідомлення про порушення організатором азартних ігор законодавства про азартні ігри; 
2) з метою перевірки виконання розпоряджень про усунення порушень законодавства у сфері організації та проведення азартних ігор, виявлених під час проведення попередньої планової або позапланової перевірки; 
3) за результатами аналізу інформації, документів, звітності, отриманих від організатора азартних ігор, виявлено факти, що можуть свідчити про недотримання ним законодавства про азартні ігри та/або про надання недостовірної інформації, у тому числі у документах, що подавалися для отримання ліцензії; 
4) за результатами моніторингу діяльності організаторів азартних ігор з використанням Державної системи онлайн-моніторингу виявлено факти, що можуть свідчити про недотримання організатором азартних ігор законодавства про азартні ігри; 
5) з метою перевірки дотримання організатором азартних ігор вимог щодо підключення грального обладнання до Державної системи онлайн-моніторингу; 
6) отримано повідомлення від іншого органу державної влади про факти, що можуть свідчити про порушення організатором азартних ігор вимог законодавства про азартні ігри, виявлені посадовою особою такого органу під час виконання своїх повноважень, із зазначенням інформації та документів, які це підтверджують; 
7) в інших випадках, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Порушення законодавства про рекламу не є підставою для проведення заходів державного нагляду (контролю). 
Відповідно до частини першої статті 22-1 Закону України «Про рекламу» реклама азартних ігор, реклама торговельних марок, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими провадиться діяльність з організації та проведення азартних ігор, а також інших позначень, під якими проводяться азартні ігри (далі – реклама азартних ігор), забороняється, крім реклами:
у лінійних аудіовізуальних та аудіальних медіа з 23 години до 6 години;
у спеціалізованих виданнях, присвячених азартним іграм та/або спорту, призначених
для осіб старше 21 року;
безпосередньо у приміщеннях гральних закладів;
на веб-сайтах організаторів азартних ігор та/або в мобільних додатках організаторів азартних ігор, через які провадиться діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор, а також на веб-сторінках організаторів азартних ігор на платформах спільного доступу;
у зареєстрованих відповідно до Закону України «Про медіа» онлайн-медіа, призначених для осіб старше 21 року;
у зареєстрованих відповідно до Закону України "Про медіа" нелінійних аудіовізуальних медіа, за умови застосування технічної можливості щодо спрямування реклами на осіб старше 21 року;
на платформах спільного доступу до інформації, платформах спільного доступу до відео, пошукових системах (пошукових сервісах), за умови застосування технічної можливості таких платформ та систем (сервісів) щодо спрямування реклами на осіб старше 21 року.
Відповідно до абзацу дев`ятого частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері - щодо реклами у сфері організації та проведення азартних ігор.
Так, механізм застосування Агентством ПлейСіті фінансових санкцій (штрафів), передбачених статтями 58 та 59 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» визначаєПорядок застосування фінансових санкцій (штрафів), передбачених Законом України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 9 лютого 2022 р. № 101(далі– Порядок).
Слід зазначити, що пунктом 4 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення Агентства ПлейСіті про застосування фінансових санкцій (штрафів) до організаторів азартних ігор та інших суб`єктів господарювання у випадках, передбачених Законом, є акт, складений Агентством ПлейСіті про порушення вимог законодавства про азартні ігри та/або законодавства про рекламу.
Тобто, законодавець визначає підставу (акт) для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій (штрафів) до суб`єктів господарювання, які порушили вимоги законодавства законодавства про рекламу.
Отже, з наведених норм чітко вбачається, що заходи державного нагляду (контролю), що проводяться у формі планових та позапланових перевірок здійснюються саме відносно організаторів азартних ігор, які на підставі отриманої ліцензії мають право здійснювати зазначений у такій ліцензії вид діяльності з організації та проведення азартних ігор відповідно до вимог цього Закону.
В той час як контроль за дотримання законодавства про рекламу у сфері організації та проведення азартних ігор передбачено окремими положеннями законодавства.
Так, статтею 8 Закону про азартні ігри визначено повноваження Уповноваженого органу у сфері організації та проведення азартних ігор, зокрема: здійснювати контроль за дотриманням законодавства про рекламу у сфері організації та проведення азартних ігор.
Частиною 4 статті 3 Закону про азартні ігри передбачено, що відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів, у тому числі щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу, у сфері організації та проведення азартних ігор регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері - щодо реклами у сфері організації та проведення азартних ігор.
Частиною 4 статті 3 Закону про азартні ігри передбачено, що відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів, у тому числі щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу, у сфері організації та проведення азартних ігор регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері - щодо реклами у сфері організації та проведення азартних ігор.
Відповідно до статті 22 цього закону, в адміністративному органі адміністративне провадження здійснюється та відповідний адміністративний акт приймається посадовою особою, уповноваженою відповідно до закону та/або на підставі внутрішніх розпорядчих актів адміністративного органу.
Згідно статті 69 Закону про адміністративну процедуру за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.
Статтею 71 цього закону визначено, що письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин.
Адміністративний акт містить підпис та/або печатку (у тому числі електронні), якщо інше не передбачено законом, та повне ім`я відповідальної посадової особи адміністративного органу.
Так, частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Закон про азартні ігри визначає правові засади здійснення державного регулювання господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні, визначає правові, економічні, соціальні та організаційні умови проведення азартних ігор.
Статтею 58 Закону про азартні ігри, встановлена фінансова відповідальність за порушення вимог цього Закону. Застосовується така фінансова відповідальність у вигляді штрафу – фінансової санкції.
Статтею 15 Закону передбачено обов`язок організаторів азартних ігор, зокрема, дотримуватися вимог цього Закону, ліцензійних умов, що регулюють провадження того виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, на який вони мають ліцензію, а також інших нормативно-правових актів України.
01 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 04 грудня 2024 року № 4116-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з метою боротьби з ігровою залежністю (лудоманією) та вдосконалення державного регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор та лотерей», прикінцевими та перехідними положеннями якого Кабінетові Міністрів України доручено до 01 квітня 2025 року ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей і утворити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2025 року № 336 «Про ліквідацію Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей» (далі – Постанова № 336) вирішено ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей. Водночас пунктом 2 Постанови № 336, яка набрала чинності з 01 квітня 2025 року, установлено, що правонаступником прав і обов`язків КРАІЛ є Державне агентство ПлейСіті.
Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про азартні ігри, до приведення нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Закон України «Про адміністративну процедуру» регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлено, що: 
адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації; 
адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом; 
адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); 
адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта; 
адміністративна процедура - визначений законом порядок розгляду та вирішення справи; функції публічної адміністрації - надання адміністративних послуг, здійснення інспекційної (контрольної, наглядової) діяльності, вирішення інших справ за заявою особи або за власною ініціативою адміністративного органу.
VI. Оцінка суду
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті зазначає таке.
Частиною першою статті 1 Закону України “Про адміністративну процедуру” встановлено, що: адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації; адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом; адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта; адміністративна процедура - визначений законом порядок розгляду та вирішення справи; функції публічної адміністрації - надання адміністративних послуг, здійснення інспекційної (контрольної, наглядової) діяльності, вирішення інших справ за заявою особи або за власною ініціативою адміністративного органу.
Виходячи з положення статті 1 Закону України “Про адміністративну процедуру” Агентство ПлейСіті є адміністративним органом, який відповідно до Закону України “Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор” уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації, зокрема, інспекційну (контрольну, наглядову) функцію.
Доводи позивача щодо порушення відповідачем вимог Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, а також форма, зміст і порядок складання акту не відповідають вимогам законодавства щодо підстав і процедури здійснення заходів державного нагляду на щодо повідомлення особи, участі особи в процедурі ухвалення індивідуального адміністративного акту, права бути вислуханим, використання зібраних доказів, спростовуються, оскільки судом встановлено, що відповідач як правонаступник органу державного регулювання у сфері азартних ігор наділений повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням законодавства про рекламу азартних ігор, у тому числі шляхом проведення моніторингу інформаційного простору та прийняття рішень про застосування фінансових санкцій у випадках встановлення порушень.
Як встановлено судом, в рамках реалізації положень Закону України “Про адміністративну процедуру” в частині реалізації функції публічної адміністрації, відповідачем було ініційовано адміністративне провадження; розпочато адміністративне провадження у справі, про що повідомлено ТОВ “СПОРТ СЬОГОДНІ”; надано можливість ТОВ “СПОРТ СЬОГОДНІ” надати пояснення у адміністративній справі; зібрано докази необхідні для вирішення адміністративної справи; прийнято адміністративний акт, яким є оскаржуване рішення.
Позивач стверджує, що відповідач здійснив «розширювальне» тлумачення своєї компетентності та вийшов за межі своїх повноважень, однак суд не погоджується з даним твердженням, оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву та безпосередньо в судовому засіданні спростовує дане твердження позивача .
01 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 04 грудня 2024 року № 4116-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з метою боротьби з ігровою залежністю (лудоманією) та вдосконалення державного регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор та лотерей» (далі – Закон № 4116-ІХ), прикінцевими та перехідними положеннями якого Кабінетові Міністрів України доручено до 01 квітня 2025 року ліквідувати Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей і утворити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2025 року № 314 «Про центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері» постановлено утворити Державне агентство України ПлейСіті як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України з інновацій, розвитку освіти, науки та технологій - Міністра цифрової трансформації і який реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 травня 2025 року № 505 затверджено Положення про Державне агентство України ПлейСіті, відповідно до пункту першого якого, Державне агентство України ПлейСіті (Агентство ПлейСіті) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України – Міністра цифрової трансформації і який реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 травня 2025 року № 519-р «Про можливість забезпечення здійснення Державним агентством ПлейСіті функцій і повноважень» погоджено можливість забезпечення здійснення Агентством ПлейСіті покладених на нього згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 2 травня 2025 року № 505 «Про затвердження Положення про Державне агентство України ПлейСіті» функцій і повноважень. Відповідно до статті 6 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» (далі – Закон про азартні ігри) передбачено, що державне регулювання у сфері організації та проведення азартних ігор здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері, а також Уповноваженим органом у межах їх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Кабінет Міністрів України забезпечує проведення державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор шляхом затвердження ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, інших підзаконних нормативно-правових актів, прийняття яких віднесено законом до повноважень Кабінету Міністрів України.
Органом державного регулювання у сфері організації та проведення азартних ігор є Уповноважений орган.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2025 року № 159 «Деякі питання забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері» функцію із забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері покладено на Міністерство цифрової трансформації України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство цифрової трансформації України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 вересня 2019 року № 856, Мінцифри є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики, серед іншого, у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Статтею 7 Закону про азартні ігри визначено повноваження Міністерства цифрової трансформації України як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Водночас, відповідно до статті 8 цього ж закону визначено повноваження Уповноваженого органу у сфері організації та проведення азартних ігор, який відповідно до частини 3 статті 6 Закону про азартні ігри є органом державного регулювання у сфері організації та проведення азартних ігор.
Відповідно до пункту 60-1 частини першої статті 1 цього Закону Уповноважений орган – це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Основними завданнями Агентства ПлейСіті, визначеними Положенням та Законом про азартні ігри є, зокрема, реалізація державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Згідно частини 4 Положення Агентство ПлейСіті відповідно до покладених на нього завдань застосовує фінансові санкції (штрафи), передбачені Законом. Отже, Агентство ПлейСіті є центральним органом виконавчої влади, уповноваженим забезпечувати реалізацію державної політики в сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері.
Таким чином, доводи позивача щодо перевищення відповідачем повноважень є необґрунтованими, оскільки повноваження відповідача прямо передбачені Законом України “Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор”, а також випливають із його функцій як суб`єкта владних повноважень у сфері контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу азартних ігор. Сам по собі факт здійснення моніторингу вебресурсів не суперечить вимогам законодавства та не свідчить про порушення порядку здійснення державного нагляду (контролю), оскільки такий моніторинг не є заходом державного нагляду у розумінні Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, а є формою аналітичної діяльності органу.
Також суд не погоджується з доводами позивача про порушення процедури адміністративного провадження, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було повідомлено позивача про початок адміністративного провадження, надано можливість подати пояснення та докази, чим забезпечено реалізацію процесуальних прав позивача. Факт участі представника позивача у призначеному засіданні 14.10.2025 свідчить про обізнаність позивача щодо розгляду справи.
Обставина переривання слухання у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги є об`єктивною та зумовлена умовами правового режиму воєнного стану, що не може бути поставлено у провину відповідачу. При цьому суд враховує, що позивач не був позбавлений можливості викласти свою позицію у письмовій формі, чим фактично скористався, подавши відповідні пояснення до відповідача. Відсутність повторного очного слухання за таких умов не свідчить про істотне порушення, оскільки відповідно до положень Закону України “Про адміністративну процедуру” адміністративний орган має право вирішити справу на підставі наявних матеріалів за умови належного повідомлення сторін та забезпечення їм можливості надати свої пояснення.
Таким чином, суд не вбачає порушень процедури, які могли б вплинути на правильність прийнятого рішення.
Щодо твердження позивача про відсутність права на прийняття рішень у голови Агентства ПлейСіті, оскільки він не приймав участі в адміністративному провадження. Суд погоджується з доводами відповідача наданими у відзиві та у судовому засідання, а саме: відповідно до статті 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 4 цієї статті керівник центрального органу виконавчої влади очолює центральний орган виконавчої влади, здійснює керівництво його діяльністю, забезпечує взаємодію центрального органу виконавчої влади із структурним підрозділом міністерства, визначеним міністром, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, відповідальним за взаємодію з центральним органом виконавчої влади, здійснює інші повноваження відповідно до цього та інших законів.
Пунктом 9 Положення про Державне агентство України ПлейСіті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 травня 2025 року № 505 визначено, що Агентство ПлейСіті очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства про державну службу.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2025 р. № 309-р ОСОБА_1 призначено Головою Державного агентства України ПлейСіті.
Пунктом 8 Положення № 505 передбачено, що Агентство ПлейСіті у межах своїх повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінцифри видає накази, розпорядження та рішення, організовує та контролює їх виконання.
Пунктом 10 зазначеного Положення визначено, що голова Агентства ПлейСіті очолює Агентство ПлейСіті та здійснює керівництво його діяльністю, підписує накази, розпорядження та рішення Агентства ПлейСіті.
Тобто, зазначеними положеннями чітко визначено повноваження Агентства ПлейСіті приймати рішення з метою реалізації державної політики у відповідній сфері та забезпечення функціонування державного органу в цілому, що передбачає організацію роботи та безпосередню участь в процесі прийняття відповідних рішень як керівника органу та їх підписання.
Позивач неодноразово у судовому засіданні, а також заявах по суті зазначає, що відповідачем мав застосування під час здійснення моніторингу за дотриманням законодавства про рекламу ТОВ «Спорт Сьогодні» положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон про нагляд). Однак відповідачем дане твердження у судовому засіданні та у запереченні на відповідь на відзив спростовується, оскільки по-перше, це різні правові режими: Державний нагляд (контроль) — це планові та позапланові перевірки діяльності суб`єкта. Натомість моніторинг реклами є формою дистанційного спостереження за дотриманням Закону України «Про рекламу», що не передбачає втручання в господарську діяльність безпосередньо на місці її провадження; по-друге, наявність спеціального регулювання: Контроль за рекламою азартних ігор здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» та профільного законодавства про рекламу. Агентство ПлейСіті здійснює моніторинг реклами як окрему наглядову функцію, процедура якої відрізняється від «класичних» перевірок за Законом про нагляд.
Таким чином, вимоги Закону про нагляд (щодо завчасного попередження про перевірку, її тривалості тощо) на процес моніторингу рекламних матеріалів не поширюються.
Суд погоджується з доводами відповідача, які спростовують аргументи позивача, оскільки дані аргументи позивача не враховують специфіку моніторингу як особливої форми нагляду, що юридично відокремлена від «заходів державного нагляду (контролю)» у розумінні Закону про нагляд.
Дійсно, згідно із Законом про нагляд, державний нагляд здійснюється у формі перевірок, ревізій, оглядів чи обстежень, які обов`язково передбачають взаємодію з суб`єктом (направлення посвідчення, допуск до приміщення, присутність керівника).
Водночас, моніторинг реклами — це дистанційне спостереження за відкритими джерелами інформації (ТБ, інтернет, зовнішня реклама), який не вимагає виходу на об`єкт чи запиту документів у суб`єкта під час самого процесу фіксації, а тому не порушує господарську діяльність, що є ключовим критерієм для застосування Закону про нагляд.
Закон України «Про рекламу» та спеціальні норми Закону про азартні ігри наділяють Агентство ПлейСіті повноваженнями здійснювати саме моніторинг.
Верховний Суд неодноразово вказував, що якщо закон встановлює спеціальну процедуру контролю для конкретної сфери, загальні норми Закону про нагляд можуть не застосовуватися (наприклад, у сфері ТБ та радіомовлення або фінансового моніторингу).
Фіксація порушення актом за результатами моніторингу не перетворює моніторинг на «перевірку». Акт моніторингу — це лише документ, що засвідчує факт порушення законодавства. Застосування штрафу відбувається в межах адміністративної процедури, регульованої Законом України «Про рекламу».
Проте Конституційний Суд України наголошував, що форми контролю можуть бути різними. Оскільки моніторинг не перешкоджає діяльності суб`єкта «тут і зараз» (немає фізичного втручання), він не потребує дотримання формальностей Закону про нагляд, що зробило б такий контроль за рекламою технічно неможливим.
Верховний Суд чітко розрізняє фізичні перевірки (де діє Закон про нагляд) та безвиїзне спостереження/моніторинг. Заходи, які не передбачають безпосереднього відвідування суб`єкта господарювання та не перешкоджають його господарській діяльності, не є заходами державного нагляду (контролю) у розумінні Закону про нагляд. Відповідно, процедурні вимоги цього Закону на них не поширюються.
Моніторинг є способом реалізації повноважень державного органу шляхом аналізу публічно доступної інформації. Оскільки він не потребує взаємодії з суб`єктом, він здійснюється на підставі профільного закону, а не загального Закону про нагляд.
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що застосування штрафу у даному випадку відбувається в межах адміністративної процедури, регульованої Законом України «Про рекламу», а не відповідно до Закону про нагляд як стверджує позивач.
Щодо суті встановленого порушення суд зазначає з аналізу змісту матеріалів, розміщених на вебсайті позивача, вбачається, що вони містять інформацію про конкретні букмекерські сервіси, їх рейтинги, переваги та можливість здійснення ставок, а також посилання на відповідні вебресурси. Такий зміст виходить за межі виключно інформаційного або редакційного матеріалу та має ознаки стимулювання інтересу споживача до відповідних послуг.
Відповідно до Закону України “Про рекламу”, реклама – це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
У постанові Верховного Суд від 11.02.2026 у справі 320/33758/24 де зазначається, що законодавець визначаючи поняття реклами чітко вказав на те, що вона може існувати в двох формах: пряма та непряма реклама. До непрямої реклами належить, зокрема, спонсорство, а тому повідомлення про спонсора в рекламному сюжеті не виключається з поняття реклами як такої. Вирішальним для кваліфікації інформації як реклами є не заявлена мета її поширення, а її зміст, спосіб подання та об`єктивна здатність формувати або підтримувати інтерес споживачів до відповідного суб`єкта господарювання, товару чи знаків для товарів і послуг.Таким чином, поширення інформації про спонсора, у тому числі шляхом розміщення його знаків для товарів і послуг, за своїми ознаками охоплюється поняттям реклами (непрямої реклами) у розумінні Закону № 270/96-ВР, незалежно від того, чи має таке повідомлення самостійний рекламний характер або є складовою іншого інформаційного продукту.
Суд дійшов висновку, що спірні матеріали відповідають наведеному визначенню реклами, оскільки спрямовані на формування інтересу до конкретних суб`єктів господарювання у сфері азартних ігор, у тому числі тих, що здійснюють діяльність без відповідної ліцензії.
Доводи позивача про виключно інформаційний характер таких матеріалів не спростовують наявності рекламної складової, оскільки подання інформації у формі рейтингу, огляду чи рекомендацій не виключає її рекламного характеру.
Щодо твердження позивача про порушення принципу пропорційності застосованої санкції суд зазначає, що розмір штрафу визначений у межах санкції, прямо встановленої законом. Відповідач, застосовуючи штраф, діяв у межах дискреційних повноважень, наданих йому законодавством. Доводи позивача про застосування альтернативних регуляторних реакцій базується на загальних принципах адміністративного права (пропорційність, належне врядування), проте вона вступає в пряме протиріччя з імперативним характером норм спеціального законодавства. По-перше, відсутність дискреції у виборі санкції.
Закон про азартні ігри (ст. 59) та Закон про рекламу побудовані як норми прямої дії. Законодавець використав формулювання «застосовується штраф», а не «може бути застосовано». У відповідача відсутні повноваження замінювати передбачений законом штраф на «попередження» чи «припис», оскільки такі заходи реагування просто не передбачені санкцією цих статей за порушення вимог до реклами.
У відповіді на відзив позивач апелює до «інтенсивності регуляторної реакції». Однак у сфері азартних ігор держава встановила підвищений рівень суспільної небезпеки за порушення правил реклами через ризик лудоманії. Високий штраф виконує превентивну функцію. Судова практика в Україні (зокрема позиція Верховного Суду щодо «пропорційності») вказує на те, що якщо закон встановлює фіксований розмір штрафу, то орган влади не має права його зменшувати на власний розсуд, оскільки це створить корупційні ризики.
Частина третя статті 26 Закону про рекламу відсилає до Закону про азартні ігри («з урахуванням особливостей, визначених цим Законом»). Особливістю є те, що Закон про рекламу та Закон про азартні ігри визначають конкретний склад правопорушення та конкретну санкцію. Закон про адміністративну процедуру регулює процедуру (як розглядати справу), але він не може скасовувати санкції, встановлені спеціальними законами.
Концепція "Notice-and-fix" притаманна законодавству про авторське право в інтернеті або захисту персональних даних, але не застосовується до реклами азартних ігор. Порушення частин 6 та 7 ст. 221 Закону про рекламу вважається завершеним правопорушенням з моменту публікації реклами.
Виправлення помилки «після того, як помітили» не звільняє від відповідальності за період, коли реклама була опублікована з порушенням
Сам по собі значний розмір штрафу не свідчить про його непропорційність, з огляду на характер правопорушення, яке пов`язане із поширенням реклами азартних ігор, у тому числі з посиланням на нелегальні ресурси, що становить підвищений ризик для суспільних інтересів.
Отже, санкція ст. 59 Закону про азартні ігри є безальтернативною та обов`язковою. Агентство ПлейСіті зобов`язане було діяти лише у спосіб та в межах повноважень, передбачених законом. Заміна штрафу на "попередження" буде перевищенням службових повноважень посадовими особами Агентства ПлейСіті.
Суд зазначає що відповідно частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Це також узгоджується з правовою позицією Верховного Суд постанова від 11.02.2026 у справі 320/33758/24, зазначено що аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону.
Посилання позивача на порушення статей 6 та 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є безпідставними, оскільки втручання у свободу вираження поглядів у даному випадку було передбачене законом, переслідувало легітимну мету – захист прав споживачів та запобігання поширенню незаконної діяльності – та є необхідним у демократичному суспільстві.
За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу приписів законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані.
VIІ. Висновок суду
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази на підтвердження правомірності своїх дій.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення адміністративного позову.
VIІI. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У разі відмови у задоволенні адміністративного позову судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.