Справа № 750/16296/25
Провадження № 2/750/779/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Слісаря А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» з використанням системи «Електронний суд» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0960405910 в сумі 80444 грн. 89 коп., судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., витрат на правову допомогу в сумі 25000 грн. 
Обґрунтовано позов, тим, що 27.08.2019 між ТОВ «Інфінанс» та  ОСОБА_1  укладено договір № 0960405910. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн. 00 коп., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Пропозиція (оферта) на отримання 1 траншу згідно заявки-анкети № 2628695859 від 23 жовтня 2019 року в рамках договору про надання позики № 0960405910 від 27 серпня 2019 року підписано позичальником 27 серпня 2019 року, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. 
14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 14-07/21 відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0960405910.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до умов котрого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0960405910.
28 серпня 2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 28-08/25, відповідно до умов котрого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0960405910. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № № 0960405910.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 108689 грн. 83 коп., з котрих: 5999 грн. 98 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 102689 грн. 85 коп. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 80444 грн. 89 коп., з котрих: 5999 грн. 98 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 74444 грн. 91 коп. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Ухвалою суду від 04.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
13.01.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Не доведено перерахунок кредитних коштів, а розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними та укладення договору на умовах первісного кредитора, тому відповідач не довів наявність заборгованості яка виникла. Відсотки за користування кредитом нараховані не у відповідності з укладеним договором, які повинні були нараховуватися у межах строку кредитування, який складає 30 днів, а сума відсотків має бути 3150 грн. Крім того, відсотки за користування кредитними коштами має право нараховувати фінансова установа, яка має відповідну ліцензію, але позивач до матеріалів справи не надав такої ліцензії первісного кредитора, а тому враховуючи, що первісний кредитор не мав право нараховувати відсотки за користування кредитом, тому право вимоги до відповідача не перейшло за договорами факторингу у тому числі і до позивача, оскільки права вимоги можуть перейти за договором факторингу, ті, які мав первісний кредитор. Вказує, що позивач не направляв відповідачу досудову вимогу, що є порушенням процесуального законодавства. Вказує, що позивачем не доведено розмір витрат на правничу допомогу. 
Разом з відзивом відповідач подав клопотання про поновлення строку на подачу відзиву, мотивуючи його тим, що у нього не було можливості подати відзив раніше в зв`язку з форс-мажорними обставинами та необхідністю отримання правової допомоги.
27.01.2026 року представник позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В даному випадку для підписання Договорів та його Додатків був сформований, надісланий та введений позичальником одноразовий ідентифікатор. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, та ввів одноразовий ідентифікатор, який отримав на зазначений ним номер мобільного телефону, з метою підписання кредитного договору. При цьому, звертаємо увагу, що Договір надає можливість на отримання кредиту траншами, що оформлюється відповідними заявами з підписанням їх Позичальником, в тому числі Пропозиції надання траншу (оферти) та Акцепту оферти, електронним підписом, шляхом надіслання ідентифікатора на номер телефону, вказаний у заявці. Позичальником оформлено 6 траншів в рамках Договору, отже 6 разів погоджені умови та спосіб підписання документів. Таким чином, вважаємо, що позивачем належним чином підтверджено факт укладення кредитного договору шляхом підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору. Право вимоги переходило за договорами факторингу у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договорів факторингу. Первісний кредитор на момент нарахування відсотків був фінансовою компанією та мав право здійснювати фінансові послуги та нарахування відсотків. Вказує, що досудове врегулювання спорів у таких категоріях справ не є обов`язковим, а тому позивач звернувся відразу до суду. Розмір витрат позивача на правничу допомогу є співмірним із складністю справи та підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 27 серпня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та  ОСОБА_1  було укладено Договір позики № 0960405910.
Відповідно до п. 1.1 Договору товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту (надалі по тексту «кредит») для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» (далі - Правила), які є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами.
За умовами п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку № 1 та додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку № 3 та додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку № 1 та додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку № 3 та додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).
Відповідно п.1.3. Договору, мета отримання кредиту - для власних потреб. Кредит надається без умови його забезпечення. 
Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії – 20 000 гривень.
Згідно п. 1.6. договору № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, в рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного Договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Максимальний строк - 30 календарних днів. Діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20 000 грн. 00 коп. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75 %.
Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у додатку №1 та додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку № 3 та додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.
Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.
Відповідно до п.1.7. договору, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил.
Згідно п.1.10.2. договору, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 %.
Пропозиція (Оферта) на отримання траншу згідно Заявки-анкети № 2628695859 від 23 жовтня 2019 року в рамках Договору про надання позики № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, яка підписана позичальником 23 жовтня 2019 року, аналогом електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «1s1q7u» (а.с. 13, 14).
Відповідно до умов Пропозиції (Оферти) Акцепту оферти від 23 жовтня 2019 року на отримання 20 841 траншу згідно Заявки-анкети № 2628695859 від 23 жовтня 2019 року в рамках Договору про надання позики № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, розмір кредиту (траншу) - 6 000 грн. 00 коп., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії кредитного договору - 3 роки (36 місяці); відсоткова ставка 1,75% за один день користування.
ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування 23 жовтня 2019 року коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «УПР» № 3084_25908142728 від 08 вересня 2025 року(а.с. 25). Крім того, листом АТ «Державний ощадний банк України» від 16.02.2026 р., підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 на яку було зараховано 6000 грн за проміжок часу вказаний в ухвалі суду, якою було витребувану дану інформацію.
Згідно п.1.9 договору дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії договору. Дія цього договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора до Договору про надання позики № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, в період з 27 серпня 2019 року по 14 липня 2021 року, загальна сума заборгованості становить 65744 грн. 98 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 5999 грн. 98 коп.; заборгованість за відсотками - 59745 грн. (а.с. 27-34)
14 липня 2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 14-07/21 відповідно до умов котрого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0960405910 (а.с. 37-41).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», сума заборгованості за Договором про надання позики № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, становить 108689 грн. 83 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 5999 грн. 98 коп.; заборгованість за відсотками – 102689 грн. 85 коп.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до умов котрого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0960405910.
28 серпня 2025 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 28-08/25, відповідно до умов котрого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0960405910. 
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до  ОСОБА_1  за договором № 0960405910.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28-08/25 від 28 серпня 2025 року (а.с. 87), становить 108689 грн. 83 коп., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5999 грн. 98 коп. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 102689 грн. 85 коп., однак позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 80444,89 грн., з яких: 5999,98 грн. заборгованість за тілом кредиту та 74444,91 грн. заборгованість за нарахованими процентами. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено позивачем, відповідач свої зобов`язання за кредитним зобов`язаннями належним чином не виконував, у зв`язку з чим за кредитним договором утворилась заборгованість на загальну суму 80444 грн. 89 коп. 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в розмірі 5999,98 грн. підлягають задоволенню.
Стосовно нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне.
Відповідно до умов Пропозиції (Оферти) та Акцепту оферти від 23 жовтня 2019 року на отримання 20 841 траншу згідно Заявки-анкети № 2628695859 від 23 жовтня 2019 року в рамках Договору про надання позики № 0960405910 від 27 серпня 2019 року, розмір кредиту (траншу) - 6 000 грн. 00 коп., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії кредитного договору - 3 роки (36 місяці); відсоткова ставка 1,75% за один день користування.
ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування 23 жовтня 2019 року коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «УПР» № 3084_25908142728 від 08 вересня 2025 року та листом АТ «Державний ощадний банк України» від 16.02.2026 р., підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 на яку було зараховано 6000 грн за проміжок часу вказаний в ухвалі суду, якою було витребувану дану інформацію.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12(провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. 
Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.
Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).
Як встановлено судом, строк кредитування за кредитним договором був погоджений. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всіх сум кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором.
Отже, є безпідставним нарахування до стягнення з боржника суми відсотків, що передбачені договором після спливу визначеного строку кредитування.
За кредитним договором відповідачу надано кредит в розмірі 6000 грн. Строк користування кредитом 30 днів. За користування кредитом відсоткова ставка 1,75% за один день користування, а тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 6000 грн тіло кредиту х 1,75 % х 30 днів = 3150 грн. Тобто, після спливу 30 днів з дня надання кредиту, припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після спливу 30 днів, відповідачем не подавалася.
Таким чином, з урахуванням наведеного та строку користування кредитом (30 днів), доказів про продовження якого матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що нарахування процентів після спливу цього строку є безпідставним і з відповідача вони стягненню не підлягають, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 9149,98 грн., що складається з 5999,98 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 3150 грн. – за нарахованими процентами.
Наведене вище спростовує заперечення відповідача, щодо не доведення наявності заборгованості та фактичного перерахування йому кредитних коштів, оскільки кошти йому були перераховані, що підтверджується листом АТ «Державний ощадний банк України» від 16.02.2026 р., а враховуючи, що відповідач не надав доказів повернення кредитних коштів, тому заборгованість наявна. При цьому, як зазначено вище, суд погодився із позицією відповідача, що відсотки мають нараховуватися у межах строку кредитування, а тому суд зменшив суму процентів яка підлягає стягненню з відповідача. Також, надані позивачем докази про те, що первісний кредитор є фінансовою установою, спростовують позицію відповідача, щодо того, що первісний кредитор не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом, а тому право вимоги за нараховані відсотки не могли бути передані іншій особі за договором факторингу. 
Згідно п. 3 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.
За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою позивачу надавало АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Позивачем заявлено до стягнення відшкодування витрат на надання правничої допомоги в розмірі 25000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивачем надано копії: Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, Заявки на надання юридичної допомоги № 756 від 01.10.2025, Витягу з Акту № 21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. 
Крім того, при зверненні до суду з позовом, позивачем було судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Отже, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору та витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог(11%).
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 9149 грн. 98 коп. 
У іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 266 грн. 46 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2750 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя  А.В. СЛІСАР