ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3383/25  Номер провадження 22-ц/814/1636/26	Головуючий у 1-й інстанції Морозовська О.А.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Дряниці Ю.В.,
суддів:   Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
секретаря    Чемерис А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Жаги Едуарда Григоровича , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 грудня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, заінтересовані особи: Комишнянська селищна рада Полтавської області, ОСОБА_2 ,-
в с т а н о в и в :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що вона ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживали разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення оскаржує адвокат Жага Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким задовольнити заяву. Вважає доведеною обставиною факт проживання заявника і її матері зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
19 лютого 2026 року о 13 год. 22 хв. на електронну адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява адвоката Жаги Е.Г. про відкладення розгляду справи, у зв`язку з несприятливими погодними умовами.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Дослідивши доводи заявника, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення справи.
Так, на офіційному інтернет-порталі Головного управління ДСНС України у Полтавській області 18 лютого о 14 год. 30 хв. було розміщено оголошення, що 19 лютогоу Полтавській області очікуються значні опади у вигляді снігу та мокрого снігу. Протягом доби пориви вітру 15-20 м/с. Хуртовина (І рівень небезпечності - жовтий).
Таким чином, адвокат Жага Е.Г. мав об`єктивну можливість вжити заходів для вчасного прибуття до Полтавського апеляційного суду, з урахуванням погодних умов, або заявити клопотання про участь у судовому засідання дистанційно. 
Зважаючи на те, що повідомлені у клопотанні причини для відкладення розгляду справи визнаються неповажними, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи без участі повідомленого представника заявника.
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся заявника ОСОБА_5 , 1950 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01 лютого 2008 року.
Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №06-16/492 від 27 серпня 2019 року, місцем реєстрації померлої ОСОБА_5 було АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_4 1971 р.п., ОСОБА_3 1976 р.н., ОСОБА_2 1995 р.н., ОСОБА_6 1996 р.н. 
Після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №86/2019 до майна померлого від 30 січня 2008 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазиничем Р.В. Спадщину після смерті матері ОСОБА_5 оформила її дочка ОСОБА_3 . ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не подавав, спадщину прийняв у відповідності до ст. 1268 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20 березня 2015 року. Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).
Заявниця ОСОБА_1 з 02 червня 2017 року зареєстрована по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 28 вересня 2020 року, копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 виданого 21 серпня 1996 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 виданого 04 лютого 2022 року.
Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Карбаном Є.О. було відкрито спадкову справу №15/2021. Заяву про прийняття спадщини подала її дочка ОСОБА_6 та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. В спадковій справі наявна довідка відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради №06-33/386 від 02 березня 2021 року про те, що останнім місцем реєстрації померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було АДРЕСА_3 . 
Крім того міститься довідка №247 від 26 серпня 2020 року видана Виконавчим комітетом Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, про те, що ОСОБА_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав без реєстрації в с.Сохацька Миргородського району Полтавської області. 

15 липня 2025 року Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбам Є.О. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №262/02-31 від 15 липня 2025 року, у зв`язку з тим, що не встановлений факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 за однією адресою на час відкриття спадщини.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_4 , вона та її мати проживали з ним разом за адресою: АДРЕСА_1 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, провадження № 61-39308св18; від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15-ц, провадження № 61-5777св20; від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, провадження № 61-6290св20; від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, провадження № 61-15380св20; від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19, провадження № 61-3620св21; від 19 квітня 2023 року у справі № 2-516/2007, провадження № 61-11834св22.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, заявницею не було подано до суду жодних доказів на підтвердження фактичного проживання померлого ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини разом з ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 , як то – спільні фотографії за місцем мешкання, квитанції про особисте несення витрат по сплаті комунальних платежів за адресою проживання спадкодавця, свідчень сусідів, платіжних документів про оплату ритуальних послуг, пов`язаних із похованням ОСОБА_4 та ін. 

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 – не є достатніми для підтвердження встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому варто зауважити, що вказані особи перебувають у спорідненні із заявницею, а тому їх свідчення можуть бути не об`єктивними. 
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо недоведеності заявником тверджень щодо фактичного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
З огляду на викладене, районний суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що проживання заявниці ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_3 на час смерті із ОСОБА_4 не підтверджено належними і допустимими доказами.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач      Ю. В. Дряниця

Судді         Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак