Справа № 308/16819/22

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
Іменем України

26 березня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Собослоя Г.Г.,
суддів: Джуги С.Д., Мацунича М.В.,
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Поради Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 308/16819/22,
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 7 453,79 грн, 3 % річних у розмірі 1 853,78 грн, пеню в розмірі 30 896,42 грн.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто із ТОВ «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 7 453,79 грн, 3 % річних у розмірі 1 853,78 грн станом на 01 травня 2023 року та пеню у розмірі 30 896,42 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «Закарпаттяенергозбут» задоволено частково. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2024 року змінено, зменшено розмір стягнутої пені з ТОВ «Закарпаттяенергозбут» на користь ОСОБА_1 до 10 000,00 грн. У решті позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
17.02.2026 до Закарпатського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Поради С.В. надійшло клопотання, сформоване у системі «Електронний суд», про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи, у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що під час розгляду цієї справи позивач поніс витрати у розмірі 4 518 грн, що підтверджується долученими до заяви доказами. Зауважує, що оскільки спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю, незалежно від зменшення розміру пені. При цьому зауважує, що відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 28.01.2026 у справі № 914/1493/24 – відмова у розподілі судових витрат лише з мотивів технічного характеру відповідних процесуальних дій є неправомірною. Обґрунтовуючи заяву, посилається на правову позицію ВС (справа № 873/244/21) щодо недопустимості втручання у договірний розмір гонорару між адвокатом та його клієнтом, згідно з яким зменшення гонорару судом можливе лише за наявності доказів його невідповідності фактично наданим послугам.
Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, мотивуючи тим, що до складу правничих витрат адвокатом включено час затрачений на підготовку заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, втім відповідно до практики Верховного Суду витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Зауважує, що до детального опису робіт безпідставно включено послугу з подання відзиву через систему «Електронний суд». Зокрема, відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 914/1493/24 (від 11.02.2026), технічне подання документів через ЄСІТС охоплюється послугою з їх підготовки та не підлягає окремому виокремленню чи оплаті. Щодо співмірності витрат на підготовку відзиву, заявник зазначає про їхню невідповідність критерію розумності. Оскільки правова позиція сторони залишалася незмінною, а зміст документа фактично дублює пояснення, надані в суді першої інстанції, адвокат не витрачав значного часу на вивчення додаткових джерел права. Згідно з висновками ВС (справи № 910/2170/18), відсутність нової аргументації та складних правових питань є підставою для зменшення розміру гонорару.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та обґрунтування клопотання, приходить до такого.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Апеляційним судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АО «Греца і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги №б/н від 20.07.2021 (а.с.189-191 том 2).
Інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляли адвокати Ігнатенко С.С. та Порада С.В., як адвокати АО «Греца і Партнери» (а.с. 28, 49 том 3).
Згідно детального опису робіт (послуг) від 16.02.2026 ОСОБА_1 надано наступний перелік послуг:
1) підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 2 250 гривень за 1,5 години роботи; 
2) подання до апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» відзиву на апеляційну скаргу - 360 гривень за 0,24 годин; 
3) представництво з метою участі в судовому засіданні від 14.10.2025 у справі № 308/16819/22 (засідання не відбулося через неможливість сформувати склад суду) - 300 гривні за 0,25 годин;
4) представництво з метою участі в судовому засіданні від 12.02.2026 у справі № 308/16819/22 (17 хв - очікування судового засідання, 33 хв - безпосередня участь у засіданні) - 1 008 гривні за 0,84 годин;
5) підготовка заяви про прийняття додаткової постанови у справі № 308/16819/22 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції- 600 гривень за 0,50 годин.
Разом 4 518 гривень.
По вказаних послугах складено акти виконаних робіт, а також додано квитанції про сплату таких.
Проте, заявлена сума 4 518 гривень не може бути задоволена в повному обсязі з огляду на наступне.
Так, відповідно до висновків Верховного Суду у додатковій постанові від 11.02.2026 у справі № 914/1493/24, «…у розгляді питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати, що:
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);
- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);
- витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15)».
У вищевказаній додатковій постанові Верховний Суд також вказав про те, що такі послуги як "підготовка клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу", "підготовка заяви про прийняття додаткової постанови", є діями спрямованими на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, і можуть бути складовою апеляційної / касаційної скарги / відзиву, тобто фактично є проявом реалізації принципів диспозитивності та відшкодування судових витрат. Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 зазначила, що заява про ухвалення додаткового рішення фактично є поданням доказів щодо витрат на правничу допомогу, а тому витрати на її підготовку не підлягають відшкодуванню.
Крім того, такі складові надання професійної правової допомоги, визначені адвокатським об`єднанням, як "подання до суду засобами електронного кабінету ЄСІКС апеляційної, касаційних скарг" охоплюються послугою з підготовки апеляційної / касаційної скарг, отже, також не підлягають виокремленню.
Відтак послуги, які пов`язані з підготовкою заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу у розмірі 600 грн та поданням відзиву через підсистему «Електронний суд» у розмірі 360 грн, з вище наведених підстав відшкодуванню не підлягають.
Щодо витрат на підготовку відзиву та представництво інтересів у суді, то вони є цілком обґрунтованими, оскільки базуються на комплексному аналізі доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, що повною мірою відповідає критеріям розумності, реальності та об`єктивності обсягу наданої правничої допомоги.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення вимог та стягнення з відповідача 3 558 гривень витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 270, 382 ЦПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Порада Сергій Володимирович, задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергобут» (пл. Жупанатська, буд. 18, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ЄДРПОУ: 41999833) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 3 558 гривні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 квітня 2026 року.
Головуючий:
Судді: