Справа № 420/1347/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами окремого позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 268-272, 287 КАС України, адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
20 січня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд:
визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ВП №79712236 від 09.01.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
У позові зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 420/18117/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, ОСОБА_1 26.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становив 43095,94 грн.
Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/18117/25 за період з 01.01.2025 по 30.11.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 142908,15 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.
На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2025 року ВП № 79712236 Головним управлінням листом №1500-0405-5/202081 від 17.12.2025 року повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 420/18117/25.
В подальшому, старшим державним виконавцем винесено постанову від 12.01.2026 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
Представник позивача вважає протиправним означене рішення та вказує, що державним виконавцем не взято до уваги для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 
факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 
невиконання зумовлено неповажними причинами.
Покликаючись на відсутність, належного фінансування на виплату заборгованості, представник позивача вважає, що Головним управлінням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 420/18117/25 виконано в повному обсязі в межах повноважень.
Суд ухвалою від 16.02.2026 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 , вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. 268-272, 287 КАС України, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи до 10.09.2025 та призначив судове засідання на 02 березня 2026 року.
При цьому, суд ухвалою від 16.02.2026 витребував у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копії матеріалів виконавчого провадження ВП №79712236.
Суд, з метою сповіщення учасників справи про дату, час та місце судового розгляду, опублікував оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.
Відповідно до Довідки про доставку електронного листа від 19.02.2026, копію ухвали про відкриття провадження направлено та доставлено в електронний кабінет відповідача 17.02.26 о 01 год. 00 хв.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Від третьої особи – ОСОБА_1 20.02.2026 та 25.02.2026 до суду надійшли пояснення, в яких зазначається про таке.
Так, за твердженням третьої особи, 26.11.2025 Головне Управління Пенсійного Фонду України (далі ГУ ПФУ) в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року по справі № 420/2728/25, яке вступило в законну силу з 04.11.2025 року, провело перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. Новий розмір пенсії встановлений після виконання зазначеного рішення, становив 43095,94 грн., замість 45595.94 грн.
Тобто, як вказує ОСОБА_1 , у черговий раз ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром пенсію, а також не врахувало індексацію, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 01.03.2025, хоча у рішенні суду було чітко вказано про проведення такого перерахунку.
Отже, на переконання третьої особи, постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ВП № 79712236 від 09.01.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн є правомірною.
Ухвалою суду від 02.03.2026, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, вирішив здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, пояснення третьої особи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 у справі №420/18117/25, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.01.2025 року максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року по справі № 420/2728/25 з використаним понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та неврахування до розміру пенсії індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, та неврахування до розміру пенсії індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 01.03.2025 року;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2025 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, перерахованої на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року по справі № 420/2728/25, без використання понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та податкових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 01.03.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до матеріалів справи, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 420/18117/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, ОСОБА_1 26.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. 
Відповідно до означених перерахунків пенсії ОСОБА_1 , з 01 січня 2025 року, підсумок пенсії (з надбавками) складає 43095,95 грн, не обмежується максимальним розміром, а також без застосування обмежувальних коефіцієнтів.
Згідно з перерахунком пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025, підсумок пенсії (з надбавками) складає 44595,94 грн, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Натомість, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 43095,94 грн.
Відповідно до перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2025, підсумок пенсії (з надбавками) складає 44595,94 грн, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Натомість, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 43095,94 грн.
Суд встановив, що старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.12.2025 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №79712236 з виконання виконавчого листа №420/18117/25 від 26.11.2025.
Матеріалами справи підтверджено, що про виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в межах повноважень повідомило державного виконавця листом від 17.12.2025 №1500-0405-5/202081, у якому зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 420/18117/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, ОСОБА_1 26.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. 
Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становив 43095,94 грн. 
Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/18117/25 за період з 01.01.2025 по 30.11.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 142908,15 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.
Головне управління у листі від 17.12.2025 №1500-0405-5/202081 повідомило, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. 
Виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеним судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. 
Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09.01.2026 у ВП №79712236 виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на ГУ ПФУ в Одеській області.
В означеній постанові вказано, що старшим державним виконавцем встановлено невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області без поважних причин рішення суду у визначений судом спосіб та у встановлений виконавцем строк, зокрема постановою про відкриття виконавчого провадження та вимогою виконавця.
Ураховуючи викладене, керуючись ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець постановив накласти штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь держави у розмірі 5100 грн та зобов`язав боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Головне управління ПФУ в Одеській області, вважаючи протиправною постанову відповідача від 09.01.2026 у ВП №79712236 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, звернулось до суду з цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі також Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Слід зазначити, що у розумінні ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст.3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
При цьому, в силу вимог ч.1 ст.5 Закону №1403-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до положень ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Отже, законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення у спосіб, інакший, аніж визначений безпосередньо самим виконавчим документом.
Відповідно до вимог ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст.63 Закону № 1404-VIII.
Так, згідно зі ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відтак, чинним законодавством визначено певний послідовний порядок, а також механізм виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Так, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, розглядаючи адміністративний позов щодо законності дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.
Висновок аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 619/562/18.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, відповідальність за невиконання судового рішення настає виключно за умови, що судове рішення не виконане без наявності поважних причин і у строк, встановлений державним виконавцем. Даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладений штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, необхідно з`ясувати у чому полягає причина невиконання рішення у відведений на це строк. Це означає, що сам факт невиконання рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин такого невиконання, не може вважатись достатньою підставою для відповідальності боржника відповідно до норми Закону України «Про виконавче провадження».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 640/9234/19.
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 у справі №420/18117/25, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.01.2025 року максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року по справі № 420/2728/25 з використаним понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та неврахування до розміру пенсії індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, та неврахування до розміру пенсії індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 01.03.2025 року;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2025 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, перерахованої на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 року по справі № 420/2728/25, без використання понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та податкових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року, та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 01.03.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вищевказаного рішення суду, ОСОБА_1 26.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. 
Відповідно до означених перерахунків пенсії ОСОБА_1 , з 01 січня 2025 року, підсумок пенсії (з надбавками) складає 43095,95 грн, не обмежується максимальним розміром, а також без застосування обмежувальних коефіцієнтів.
Згідно з перерахунком пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025, підсумок пенсії (з надбавками) складає 44595,94 грн, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Натомість, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 43095,94 грн.
Відповідно до перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2025, підсумок пенсії (з надбавками) складає 44595,94 грн, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Натомість, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 43095,94 грн.
Суд зазначає, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Законом №1404-VIII встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання або ж невиконання в повному обсязі. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду.
Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вже було встановлено судом, Згідно з перерахунком пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025, підсумок пенсії (з надбавками) складає 44595,94 грн, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Натомість, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 43095,94 грн.
Відповідно до перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2025, підсумок пенсії (з надбавками) складає 44595,94 грн, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2025 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Натомість, розмір пенсії обмежено максимальним розміром - 43095,94 грн.
Відтак, з вказаних перерахунків вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчиняє ті ж дії, що були визнанні судом протиправними, а саме, вчиняє дії щодо обмеження пенсії максимальним розміром, на власний розсуд виконує рішення суду, порушує право на пенсійне забезпечення стягувача ОСОБА_1 , тобто, повторно вчиняє ті ж дії, що були визнанні судом протиправними, обмеживши пенсію ОСОБА_1 максимальним розміром.
Натомість, з означених перерахунків не вбачається порушення прав ОСОБА_1 на індексацію пенсії у 2025 році, оскільки суд встановив, що у перерахунку пенсії з 01.03.2025 та з 01.12.2025 міститься запис про проведення індексації базового ОСНП 2025 у розмірі 1500,00 грн.
Суд також наголошує, що питання щодо застосування Закону №3668-VI в частині обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної згідно Закону №2262-ХІІ, було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом (зокрема, постанови від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі №815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі №620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19, від 21 грудня 2021 року у справі №120/3552/21-а, від 18 травня 2022 року у справі №380/12337/20, від 12 грудня 2022 року у справі №620/5701/20, від 04 липня 2023 року у справі №420/10528/21).
Верховний Суд неодноразово висловив позицію, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а саме з 20 грудня 2016 року по теперішній час, в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону 2262-XII та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цього закону, щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
Зважаючи на викладене, застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що рішення суду передбачає виплату позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру, не лише на якусь дату, а й надалі, проводячи пенсійні виплати, які в певний момент були обмежені максимальним розміром.
Правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання. Цей принцип був сформульований ще в Стародавньому Римі: «res judicata pro veritate habeture» – «судове рішення має прийматися за істину» (у більш вільному трактуванні формулюється так: «що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 у справі №420/18117/25, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2025 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, в тому числі без обмеження максимальним розміром.
Верховний Суд також неодноразово наголошував, що пенсійний орган свідомо ігнорує рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, яким безпосередньо надається оцінка неконституційності правових норм, якими обмежуються права осіб, звільнених з військової служби, щодо їх пенсійного забезпечення, зокрема визнається неконституційним обмеження розміру пенсій таких осіб.
Аналізуючи наведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд доходить висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області не виконало рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 у справі №420/18117/25, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, протиправно обмежило розмір пенсії ОСОБА_1 з березня 2025 та з грудня 2025, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ.
Оскільки, рішення суду боржником у зазначений строк не виконано, відповідач застосував санкцію, а саме наклав штраф за невиконання рішення суду.
Отже, до боржника за виконавчим провадженням №79712236 доведено наявність рішення суду, яке набрало законної сили, боржник попереджався про необхідність його самостійного виконання, однак боржником рішення суду не виконано в повному обсязі, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаного заходу примусового виконання у вигляду накладення штрафу.
Отже, старшим державним виконавцем вчинено всі дії згідно з Законом щодо примусового виконання виконавчого листа №420/18117/25 від 26.11.2025, тому постанова про накладення штрафу від 09.01.2026 ВП №79712236 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності в діях Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ознак протиправності та підстав для скасування оскаржуваної ГУ ПФУ в Одеській області постанови про накладення штрафу від 09.01.2026 ВП № 79712236.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови не належать до задоволення. 
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись ст. 2, 9, 139, 205, 241-246, 262, 268, 269, 272, 287 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, код ЄДРПОУ 20987385) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Богдана Хмельницького, буд. 34, м. Одеса, Одеська обл., 65605, код ЄДРПОУ 45862901), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити в повному обсязі.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 283-1, 283-2, 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.287 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО

.