ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №640/19621/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 2000» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати в повному обсязі постанову відповідача від 15.06.2020 року №27 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», про накладення стягнення на Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 2000» у розмірі 188596,65 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.02.2020 року за місцем здійснення його господарської діяльності (Київська область, с. Софіївська Борщагівська, вул.В.Кільцева, 110) прибули посадові особи відповідача для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення гр. ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що за результатами ознайомлення з документами, які стали підставою для проведення перевірки (наказ від 17.02.2020 року №1540-ОД, посвідчення від 17.02.2020 року №1387 та роздруківка листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.02.2020 року №3631-06/5530-03), ним встановлено відсутність правових підстав та порушення порядку проведення позапланового заходу. Зокрема, вказує, що лист Міністерства від 03.02.2020 року №3631-06/5530-03 не може вважатися належним погодженням центрального органу виконавчої влади, оскільки на ньому відсутній підпис керівника (або уповноваженої особи) та печатка органу. Крім того, до листа не додано довіреності на підтвердження повноважень О.Палазова діяти від імені Міністерства. Також позивач зауважує, що у посвідченні (направленні) на проведення перевірки не зазначено перелік питань, які підлягали з`ясуванню, та невірно вказано адресу місцезнаходження суб`єкта господарювання. Додатково позивач наголошує на порушенні процедури прийняття оскаржуваного рішення, оскільки питання про накладення штрафу розглянуто без участі представника ТОВ «АВТО ТОРГ 2000», незважаючи на подане клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутній детальний опис виявленого порушення з посиланням на конкретну норму законодавства, а також не наведено розрахунок суми штрафу. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про протиправність дій та рішень відповідача, що зумовило звернення до суду за захистом своїх прав. Просить позов задовольнити повністю.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні з огляду на таке. Відповідач зазначає, що позапланова перевірка була організована на підставі наказу Головного управління від 17.02.2020 року №1540-ОД, направлення (посвідчення) від 17.02.2020 року №1385 та належним чином отриманого погодження Мінекономіки від 03.02.2020 року №3631-06/5530-03. Перед початком заходу вказані документи були пред`явлені уповноваженій особі позивача. Щодо доводів позивача про дефекти направлення на перевірку, відповідач стверджує, що воно повністю відповідає вимогам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки містить чітко визначений предмет заходу та підставу – звернення гр. ОСОБА_1 . Стосовно заперечень щодо погодження Мінекономіки, орган контролю вказує, що цей документ підписаний кваліфікованим електронним підписом (КЕП), який згідно із Законом України «Про електронні довірчі послуги» має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Крім того, Головне управління не наділене повноваженнями перевіряти законність підпису посадової особи міністерства, а суб`єкт господарювання має право на недопуск до перевірки лише у разі ненадання такого документа, тоді як у даному випадку погодження було пред`явлено. Заперечуючи проти тверджень про порушення процедури розгляду справи про накладення штрафу, відповідач наголошує, що ним було вжито всіх можливих заходів для своєчасного повідомлення позивача про час і місце розгляду. На думку відповідача, дії представників ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» свідчать про зловживання процесуальними правами з метою умисного затягування розгляду справи. Окремо відповідач звертає увагу на питання територіальності здійснення заходу. Посилаючись на ч.1 ст.4 Закону №877-V, відповідач зазначає, що контроль здійснюється за місцем фактичного провадження господарської діяльності. Оскільки позивач здійснює діяльність у ТЦ «Аракс» за адресою: вул.Велика Кільцева, 110, с.Софіївська Борщагівка, ця адреса правомірно зазначена у направленні. Більше того, відповідач вказує на обов`язок суб`єкта господарювання повідомляти податкові органи про всі об`єкти оподаткування за формами №20-ОПП та №5-ОПП у разі здійснення діяльності за неосновним місцем обліку. Таким чином, адреса фактичного здійснення діяльності є офіційною адресою позивача для направлення поштової кореспонденції, а отже, відповідач діяв у межах закону, направляючи повідомлення саме за цим місцезнаходженням.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 2000» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2021 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 2000» про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови від 17.12.2020 року ВП №63944728 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 15.06.2020 № 27 Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про стягнення з позивача штрафу у розмірі 188596,65 грн до державного бюджету, зупинення стягнення на підставі постанови 17.12.2020 року ВП №63944728 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 15.06.2020 року №27 Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про стягнення з позивача штрафу у розмірі 188596,65 грн до державного бюджету.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 2000» про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 15.06.2020 року №24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Торг 2000» штрафу в розмірі 188596,65 грн до набрання рішенням суду законної сили у справі №640/19621/20.
Законом України від 13.12.2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано.
На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399 справу №640/19621/20 передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 31.01.2025 року; автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №640/19621/20 визначено головуючого суддю Ланкевича А.З.
Ухвалою суду від 03.02.2020 року прийнято до провадження вказану адміністративну справу.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 20002» (код ЄДРПОУ 40373986) зареєстровано 08.06.2010 року, основним видом діяльності за КВЕД є: 47.43 - роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.
До Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві надійшло звернення гр. ОСОБА_1 від 23.01.2020 щодо ознак порушення вимог законодавства про захист прав споживачів з боку ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Велика Кільцева, 110, яке направлене за належністю Головному управлінню Держпродспоживслужби в Київській області.
03.02.2020 року Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надало Головному управлінню Держпродспоживслужби в Київській області погодження №3631-06/5530003 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Велика Кільцева, 110 в частині захисту прав споживачів.
На підставі звернення гр. ОСОБА_1 , погодження Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.02.2020 року №3631-06/5530003, наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 17.02.2020 року №1540-ОД, направлення на проведення заходу від 17.02.2020 року №1385, посадовими особами Головного управління здійснено спробу проведення позапланової перевірки ТОВ «АВТОТОРГ 2000» на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 , під час якої проводилася відеофіксація.
Представник за довіреністю ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» Костюченко О.В. не допустив посадових осіб Головного управління до проведення перевірки, про що складено акт про недопуск від 18.02.2020 року.
Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 19.02.2020 року №Вих-10-05.3/1388-20 повідомлено позивача про обов`язок прибуття відповідальної особи 17.03.2020 року з 10:00 год до 13:00 год до Головного управління за адресою: Київська область, м.Вишневе, вул.Балукова, 22, 2-ий поверх, кім.№6, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
У зв`язку із тим, що від ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи листом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 19.03.2020 року №Вих-10-05.3/1388-20 повідомлено позивача про обов`язок прибуття відповідальної особи 15.04.2020 року з 10:00 год до 13:00 год до Головного управління за адресою: Київська область, м.Вишневе, вул.Балукова, 22, 2-ий поверх, кім.№6, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
13.04.2020 року позивач повторно надіслав на адресу відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 15.04.2020 року.
Про розгляд справи про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», 15.06.2020 року позивача повідомлено листом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 08.04.2020 року №Вих-10-05.3/3010-20. Вказаний лист вручено позивачу 22.04.2020 року, підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
15.06.2020 року, за результатами розгляду справи, начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області винесено постанову №24 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів».
Як слідує зі змісту цієї постанови: «…На підставі акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів від « 18» лютого 2020 року №10-05.3/000029 (далі - АКТ) встановлено: представник за довіреністю Костюченко О.В. створив перешкоди службовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області у проведенні позапланової перевірки згідно скарги споживача гр. ОСОБА_1 , а саме - не надав передбачену законодавством інформацію, документи, пояснення, відомості необхідні для об`єктивного та неупередженого розгляду звернення споживача.
Керуючись статтями 23 і 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та Порядком накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №1177, постановлено: за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування позапланової перевірки у проведенні якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – застосувати до ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» штраф у розмірі 188596,65 грн.».
Не погодившись з правомірністю вказаної постанови від 15.06.2020 року №24, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877; тут і далі – в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. 
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
У свою чергу, згідно з ч.1 ст.4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
За змістом ч.1 ст.6 Закону №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема:звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Статтею 10 Закону №877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду якщо: тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.
Відповідно до ч.4 ст.11 Закону №877-V, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
Щодо правомірності призначення та проведення позапланового заходу.
Як уже зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст.6 Закону №877 однією з підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам чи законним інтересам. Такий захід здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади.
Судом встановлено, що підставою для перевірки стало звернення гр. ОСОБА_1 та погодження Мінекономіки від 03.02.2020 року №3631-06/5530-03.
Стосовно доводів позивача про неналежну форму погодження, зокрема – відсутність «мокрої» печатки та власноручного підпису, суд зазначає, що згідно з Типовою інструкцією, затвердженою постановою КМУ від 17.01.2018 року №55, документування управлінської інформації здійснюється в електронній формі із застосуванням КЕП. Пункт 4 цієї Інструкції прямо забороняє вимагати відтворення візуального підпису або відбитка печатки на електронних документах.
Суд враховує доводи відповідача, що автентичність документа підтверджується QR-кодом, а Закон №877 зобов`язує посадових осіб лише пред`явити копію погодження, а не вручати її завірену паперову копію суб`єкту господарювання.
Таким чином, формальні дефекти роздруківки електронного документа, на які посилається позивач, не спростовують чинності самого погодження.
Щодо аргументів позивача про невідповідність адреси у направленні його юридичній адресі, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, то такі є безпідставними.
За змістом ч.1 ст.4 Закону №877, державний нагляд здійснюється за місцем провадження господарської діяльності. Аналогічна норма міститься у ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023).
Оскільки фактична реалізація товарів здійснювалася за адресою: с.Софіївська Борщагівка, вул.Велика Кільцева, 110, що підтверджується матеріалами справи та зверненням споживача, відповідач правомірно визначив саме цю адресу як місце проведення заходу.
Суд зазначає, що юридична адреса та місце фактичної діяльності можуть не збігатися, що не є перешкодою для здійснення контрольних функцій за місцем реального порушення прав споживачів.
Щодо процедури розгляду справи та участі позивача.
Позивач стверджує про порушення його права на участь у розгляді справи через карантинні обмеження та неналежне повідомлення, оскільки лист про виклик було надіслано не за його податковою адресою.
Суд зазначає, що процедура накладення стягнень уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальних органів з суб`єктів господарювання - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів визначається Порядком про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №1177 (далі - Порядок №1177).
Відповідно до п.4 Порядку №1177, питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб`єкта господарювання. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб`єкта господарювання про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як встановлено судом та й не заперечується самим позивачем, відповідач неодноразово, а саме – 17.03.2020 року та 15.04.2020 року, відкладав розгляд справи за клопотаннями Товариства. Оскаржувана постанова була винесена лише 15.06.2020 року.
При цьому, про розгляд справи про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», 15.06.2020 року позивача було повідомлено листом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 08.04.2020 року №Вих-10-05.3/3010-20. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 1, а.с.177), вказаний лист отримано уповноваженою особою позивача 22.04.2020 року.
Твердження позивача про те, що такий лист надіслано не за юридичною адресою, а за місцем провадження господарської діяльності, а відтак Товариство не було належним чином повідомлено про розгляд справи, спростовуються тим, що як лист про виклик на 17.03.2020 року, так і лист про виклик на 15.06.2020 року, отримала одна і та ж уповноважена особа позивача – «Орехов». Зазначене свідчить про фактичну обізнаність позивача про час і місце розгляду справи.
На переконання суду, обов`язок органу державної влади щодо повідомлення особи вважається виконаним, якщо особою було отримано повідомлення, або якщо орган вжив усіх залежних від нього заходів для повідомлення.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що відповідачем було дотримано процедуру розгляду питання про накладення штрафу, а право позивача на захист не було порушено.
Щодо суті порушення та розміру штрафу.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.4 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №1177, рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.
Водночас ч.2 ст.12 Закону №877-V передбачено, що у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2025 року у справі №640/13169/19.
Суд встановив, що на підставі акта перевірки від 18.02.2020 року №10-05.3/000029 відповідач виніс постанову від 15.06.2020 року №24, якою відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» до ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» застосовано штраф у розмірі 188596,65 грн. Як видно з розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваної постанови (том 1, а.с.181), штраф визначено у розмірі 5% від суми 3771933,00 грн (вартості реалізованої продукції за січень 2020 року).
Разом з тим, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (первинні документи, звіти, офіційні витяги з баз даних ДПС), які б підтверджували, що обсяг реалізації ТОВ «АВТО ТОРГ 2000» за січень 2020 року становив саме 3771933,00 грн. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надав суду документального підтвердження походження вказаної цифри.
Крім того, застосувавши санкцію у розмірі 5%, а не мінімальні 1%, відповідач не надав доказів, що вчинене позивачем порушення є повторним. Тоді як судом встановлено, що недопуск перевіряючих у межах планового заходу, який призначений наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 17.02.2020 року №1540-ОД, що мав місце 18.02.2020 року, відбувся вперше.
Оскільки позивач раніше не притягався до відповідальності за подібні порушення, відповідач, в силу вимог ч.2 ст.12 Закону №877-V, не мав правових підстав виходити за межі мінімального розміру санкції. Будь-яке відхилення від мінімальної межі при першому порушенні потребує детального обґрунтування ступеня тяжкості, якого оскаржувана постанова не містить.
Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 року у справі №200/3265/21-а наголосив, що дискреційні повноваження не є довільними. Обрання міри покарання має здійснюватися «на підставі, у межах та у спосіб», передбачений законом (ч.2 ст.19 Конституції України).
Крім того, суд зазначає, що одним із принципів державного нагляду (контролю) є принцип презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).
Зокрема, ч.7 ст.4 Закону №877-V передбачено, що у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.
Таким чином, у разі виявлення порушень у сферах, нагляд за якими уповноважені здійснювати органи Держпродспоживслужби, останній приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій за умови дотримання принципу пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій.
Водночас обов`язковість дотримання принципу пропорційності зумовлює обов`язок суб`єкта владних повноважень, при визначенні розміру санкції, обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність.
Отже, суд звертає увагу на те, що орган контролю під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний обґрунтовано вказати про причини застосування обраного розміру штрафної санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування правомірності свого рішення. Зокрема, оскаржувана постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 15.06.2020 року №24 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», у розмірі 188596,65 грн не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим таку слід визнати протиправною та скасувати.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то ураховуючи, що суд ухвалює рішення на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а також зважаючи на документальне підтвердження понесених позивачем витрат у вигляді судового збору на суму 2828,95 грн, наявні підстави для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 15.06.2020 року №24 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (місцезнаходження: вуо.Паркова, 34А, м.Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08134; код ЄДРПОУ: 40323081) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ 2000» (місцезнаходження: вул.Рибальська, 13, м.Київ, 01011; РНОКПП: 37143612) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 2828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень 95 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.