ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

справа: 766/18569/25
провадження: 33/819/71/26

Постанова
іменем України 

15 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:
головуючий: Бездрабко В.О.
секретар судового засідання: Середюк О.О.,
за участі захисника-адвоката: Петряєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката Петряєва Володимира Вікторовича, який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2026 року, ухвалену під головуванням судді Рябцевої М.С., у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Слобідка Кодимського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який обіймає посаду стрілка-зенітника, старший матрос,

в с т а н о в и в:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.
Згідно постанови суду, 11 грудня 2025 року близько 17:00 годин, ОСОБА_1 , знаходячись в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Того ж дня, близько 18:40 годин, ОСОБА_1 доставлено до групи ВСП, де особі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці або в медичному закладі. 
Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 
В апеляційній скарзі захисник - адвокат Петряєв В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , послався на те, що постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2026року є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.
Скарга мотивована порушенням процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КупАП відносно ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів підтвердження повноважень начальника групи ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 на складення відповідного протоколу. Також в протоколі відсутні повні анкетні дані свідків, що ставить під сумнів законність цього протоколу.
Адвокат Петряєв В.В. просив скасувати постанову суду від 04 березня 2026 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник-адвокат Петряєв В.В. просив апеляційну скаргу задовольнити, з підстав наведених у скарзі.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Петряєва В.В., дослідивши матеріали адміністративної справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційним судом встановлено, що 11 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 , стрільця-зенітника 1 зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОДХ/Ч №59, згідно якого 11 грудня 2025 року близько 17:00 год., старший матрос ОСОБА_1 , знаходячись в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
Того ж дня ОСОБА_1 був доставлений до групи ІНФОРМАЦІЯ_3 , де особі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці або в медичному закладі. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 ч.3 КУпАП – відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовцем, вчинена в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно положень ст.266-1 КУпАП військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан сп`яніння.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв законе судове рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах.
Згідно копії військового квитка НОМЕР_3 ; витягу із наказу №251 командира військової частини НОМЕР_2 від 31 серпня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України у складі військової частини НОМЕР_2 (а.с.8, 9-13).
Відповідно до положень частини першої ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП підтверджується вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ОДХ/Ч №59 від 11 грудня 2025 року (а.с.1-3). Зазначений протокол складений начальником групи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . 
Перевіряючи повноваження посадової особи на складення відповідного протоколу від 11 грудня 2025 року, суд враховує положення приписів абзацу 2 пункту 1 розділу II Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ від 23 жовтня 2021 року №329, яким визначено, що протокол про правопорушення, передбачене статтею 172-20 КУпАП, має право складати, серед іншого, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб. Оскільки начальник групи ВСП ЗСУ за посадою наділений повноваженнями зі складання протоколів щодо військових адміністративних правопорушень, твердження скаржника про протилежне слід визнати неприйнятними.
Згідно акту фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №148 та направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у стані сп`яніння, від чого особа відмовилася в присутності свідків (а.с. 4,5).
З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , старшого лейтенанта, заступника командира ЗРАБат ЗРАДи з ППП ВЧ НОМЕР_2 та свідка ОСОБА_4 , молодшого лейтенанта, командира 2 зенітного артилерійського взводу 3РАБат ЗРАДи ВЧ НОМЕР_2 встановлено, що 11 грудня 2025 року близько 17:00 годині на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини був виявлений старший матрос ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Військовослужбовець був доставлений до групи ВСП для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. Також категорично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с. 6, 7).
Наведені письмові пояснення згідно пункту 7 розділу II Інструкції, є додатками до протоколу про адміністративне правопорушення та містять повну ідентифікаційну інформацію про свідків, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність анкетних даних свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Не зазначення цих даних безпосередньо в протоколі не впливає на повноту зібраних у справі доказів, з огляду на їх належність та допустимість. 
Ураховуючи вищенаведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до положень ст.33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 , тому доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП за обставинами, викладеними у протоколі та постанові суду першої інстанції, є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Петряєва Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду            В.О. Бездрабко