Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
24 лютого 2026 року № 520/14861/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протокольного рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_2 №87 від 22.05.2025 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із залишенням заяви без розгляду по суті; 
- зобов`язати посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) від 05.05.2025 та надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки. 
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято протиправне протокольне рішення №87 від 22.05.2025 про відмову йому у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із залишенням заяви без розгляду по суті. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 30.06.2025 року прийнято адміністративну справу до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі. 
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку та отримана останнім, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань до суду не подавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Близнюки), що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 та електронним військово- обліковим документом (номер в реєстрі Оберіг 070520211455693900001). 
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що 02.10.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024 року та надано йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком до 10 листопада 2024 року, про що свідчить довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.10.2024 року №11716.
У позовній заяві позивачем вказано, що зазначену заяву ним було подано у письмовій формі засобами поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу відповідача.
В подальшому, як зазначає позивач у позовній заяві, комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто його заяву від 31.10.2024 року та надано йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком до 07 лютого 2025 року.
Також у позовній заяві позивачем вказано, що зазначену заяву ним було подано у письмовій формі засобами поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу відповідача.
Згодом, як зазначає позивач у позовній заяві, комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 також було розглянуто його заяву від 03.02.2025, подану засобами поштового зв`язку «Укрпошта» та надано йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком до 09 травня 2025 року.
У позовній заяві позивачем із посиланням на положення пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вказано, що він станом на теперішній час має підставу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що останній виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років, а саме доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується медичним висновком №18 від 04.03.2021 про дитину інваліда віком до 18 років.
Враховуючи існування підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 05.05.2025 року представником позивача - адвокатом Горбуліною Є.С., яка діяла в інтересах позивача, за трекінговим номером для відстеження відправлення №6115049116989 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено власноручно написану заяву ОСОБА_1 про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації із додатками у вигляді завірених належним чином копій документів, що підтверджують його право на отримання відстрочки.
Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення №6115049116989 на офіційному сайті «Укрпошта» заява ОСОБА_1 від 05.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що він виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років, разом із підтверджуючими документами відповідачем була отримана 07.05.2025 року.
В подальшому, 05.06.2025 року на електронну поштову адресу представника позивача, а саме адвоката Горбуліної Є.С., надійшло повідомлення №6696/1 від 22.05.2025 року, в якому повідомлено про розгляд адвокатського запиту вх. №4294 в інтересах громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та вказано, що комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_5 22.05.2025 року протокольним рішенням №87 за результатами вивчення заяви, яка 07.05.2025 року надійшла на розгляд комісії засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» первинно, було виявлено порушення заявником вимог п. 58 Порядку проведення громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Отже, вказано, що у зв`язку з цим комісією було прийнято рішення про відмову заявнику в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період із залишенням заяви без розгляду по суті. Також рекомендовано, враховуючи вищезазначені обставини, відповідно до вимог п. 58 Порядку №560, для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, звернутись з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто.
Вважаючи вказані дії відповідача та рішення, прийняте за результатом розгляду його заяви, протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно із ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Приписами ч.5 ст.1 Закону №2232-XII визначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно із ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 14 ст.2 Закону №12232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває по теперішній час.
Також, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Положеннями абз.1 ч.1 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відтак Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Положеннями абз.4 ст.1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Також абз.5 ст.1 Закону №3543-XII передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Положеннями п.5 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.
Також, суд зазначає, що згідно із абз. 1 п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п.8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Абзацом дев`ятим пункту 11 Положення № 154 встановлено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік; забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), який визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Отже, положеннями п.56 Порядку №560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Положеннями пункту 57 Порядку №560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно із абз.1 та 2 п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. 
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Згідно з пунктом 59 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Абзацами 1-8 пункту 60 Порядку №560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Абзацом 27 пункту 60 Порядку №560 передбачено, що у разі неможливості провести перевірку наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших державних реєстрів або баз (банків) даних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (Центральне управління або регіональні органи СБУ чи відповідний підрозділ розвідувальних органів) повідомляє такому військовозобов`язаному засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку про необхідність надання ним відповідних підтвердних документів для продовження раніше наданої відстрочки.
З аналізу викладених вище норм вбачається, що з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати особисто паспорт громадянина України, військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
В рамках розгляду цієї справи встановлено, що заява позивача комісією з питань розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_6 по суті не розглядалася, а направлене на адресу представника позивача повідомлення №6696/1 від 22.05.2025 року хоча і містить інформацію про протокольне рішення №87 за результатами розгляду заяви позивача, проте також містить і відомості про прийняття такого рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період із залишенням заяви без розгляду по суті та містить роз`яснення про необхідність особистого подання повного пакету документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Водночас, суд наголошує, що ні положення Закону №2232-ХІІ, ні положення Порядку №560 не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку, а обов`язок «особисто подати заяву» не означає «особисто прибути».
В той же час, під час розгляду справи не встановлено доводів відповідача стосовно сумнівності тієї обставини, що заява про відстрочку направлена військовозобов`язаним особисто.
Отже, враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що до суду не надано доказів не дотримання позивачем вимоги щодо особистої подачі заяви про відстрочку від мобілізації, як передбачено п.58 Постанови №560.
Відтак, направлена представником позивача поштовим зв`язком особиста заява та документи позивача для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є свідченням дотримання процедури особистого їх подання (направлення), а отже відповідач, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки, отримавши таку заяву з додатками, після отримання цієї заяви, повинен був прийняти відповідне рішення за наслідком її розгляду по суті щодо надання відстрочки або відмови у наданні відстрочки.
Повідомлення відповідача №6696/1 від 22.05.2025 року фактично носить інформативний характер та не може вважатися свідченням прийняття відповідачем передбаченого законодавством рішення за результатами розгляду заяви позивача по суті. 
В той же час до суду під час розгляду справи не було надано доказів прийняття відповідачем за результатами розгляду заяви позивача рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як то передбачено нормами діючого законодавства, що в свою чергу є свідченням протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування протокольного рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_6 №87 від 22.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із залишенням заяви без розгляду по суті. 
Водночас, з огляду на не здійснення відповідачем належного розгляду заяви позивача від 05.05.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період суд вважає наявними підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.05.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №560, з урахуванням висновків суду, викладених у цій справі.
При цьому, з огляду на обставини того, що відповідачем не було здійснено належний розгляд заяви позивача від 05.05.2025 року, то у суду відсутні підстави для зобов`язання посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки з огляду на їх передчасність. 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування протокольного рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_6 №87 від 22.05.2025 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період із залишенням заяви без розгляду по суті. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) від 05.05.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №560, з урахуванням висновків суду, викладених у цій справі.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.