Справа № 154/4901/25
Провадження № 2/156/161/26
категорія справ 38

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 квітня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді Бєлоусова А.Є., 
з секретарем судових засідань Степанець Т.В.,
за відсутності учасників справи, 
розглянувши в режимі відкритих судових засідань у залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку спрощеного позовного провадження) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в межах суми 83726,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції сторони позивача
1.1. Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ, позивач) Ткаченко Марія Миколаївна (діє як керівник юридичної особи) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідачка) щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в межах суми 83726,22 грн.. 
1.2. Представниця позивача зазначає, що 24.04.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 588479, цей договір підписаний уповноваженим представником кредитодавця та особисто позичальницею. За цим договором відповідачка отримав від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяла на себе зобов`язання повернути кошти і сплатити проценти за користування чужими коштами згідно з умовами досягнутої угоди. 
1.3. За твердженнями позивача, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» був наданий ОСОБА_1 кредит з дотриманням таких умов: сума кредиту (загальний розмір) – 25000,00 грн.; мета отримання кредиту – споживі (особисті) потреби; строк кредитування – 1096 днів (кінцева дата повернення – 24.04.2024); дата надання кредиту – 24.04.2021; процентна ставка за користування кредитом залежить від періоду та становить 25% в день або 9125 % річних (за перший день користування кредитом) та 85% річних (за всі наступні дні користування кредитом); кошти надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20000,00 грн. на поточний рахунок позичальниці в АТ «Альфа Банк» або на інший рахунок позичальниці та/або за реквізитами платіжної карти, які позичальниця надасть у будь-який спосіб та 5000,00 грн. на рахунок Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.
1.4. Кредитодавець надав ОСОБА_1 кошти в розмірі, обумовленому договором. Натомість відповідачка не виконала належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві. 
1.5. У подальшому, 26.11.2021, між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (як клієнтом) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як фактором) укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі – до ОСОБА_1 в межах суми 33178,44 грн. (з яких 19732,14 грн. – сума основного боргу; 4933,56 грн. – сума заборгованості за відсотками за перший день користування кредитом; 8512,74 грн. – сума заборгованості за відсотками за наступні дні користування кредитом). 
1.6. Згодом, 10.01.2023, між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як первісним кредитором) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (як новим кредитором) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за цим договором первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі до договору, в тому числі – до ОСОБА_1 в межах суми 56729,11 грн..
1.7. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є правонаступником ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як кредиторів) за договором про надання споживчого кредиту від 24.04.2021 № 588479, за котрим ОСОБА_1 повинна повернути позичені кошти.
1.8. У зв`язку з неповерненням коштів ОСОБА_1 представниця позивача звертається до суду за захистом порушеного майнового права юридичної особи, просить стягнути з відповідачки заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 24665,70 грн., заборгованість за нарахованими процентами (на дату відступлення права вимоги) – 32063,41 грн., заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги) – 26997,11 грн., а всього – 83726,22 грн.. 
1.9. Позивача суд належним чином повідомив про дату, час та місце розгляду справи судом, позивач не направив уповноваженого представника для участі в судовому засіданні, представниця позивача Ткаченко М.М. (діє як керівник юридичної особи) у тексті позовної заяви висловила клопотання щодо здійснення розгляду справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення в справі (за наявності передбачених законом підстав).
2. Стислий виклад позиції сторони відповідача
2.1. Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру від 05.01.2026 № 2208874, наданою на запит суду, відповідачка ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
2.2. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки рекомендованим поштовим відправленням були надіслані копія позовної заяви (з додатками), судова повістка, згадані відправлення повернуті на адресу суду відділенням АТ «Укрпошта» з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою».
2.3. Відповідачку було також повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України», ОСОБА_1 для участі в судовому розгляді справи не прибула, про наявність поважних причин для цього суду не повідомила, відзиву на позов не надала, будь-які заяви (клопотання) від ОСОБА_1 до суду не надходили.
2.4. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
2.5. Оскільки у справі № 154/4901/25 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 07.04.2026 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.
3. Заяви (клопотання) сторін; інші процесуальні дії у справі
3.1. Позовна заява ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором уперше надійшла до Володимирського міського суду Волинської області 02.12.2025. 
3.2. Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 03.12.2025 цивільна справа № 154/4901/25 передана для розгляду за належною територіальною підсудністю до Іваничівського районного суду Волинської області.
3.3. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 05.01.2026 позовна заява ТОВ до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в межах суми 83726,22 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), призначено судове засідання щодо розгляду справи на 05.03.2026 на 15 год 00 хв.
3.4. Ухвалою судді від 06.03.2026 судове засідання щодо розгляду справи № 154/4901/25 відкладено на 07.04.2026 на 13 год 00 хв, про що повідомлені сторони. Цією ж ухвалою продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 07.04.2026.
3.5. Будь-які додаткові заяви (клопотання) від учасників справи № 154/4901/25 до суду не надходили.
3.6. З огляду на неявку в призначене судове засідання учасників справи, суд здійснював розгляд цивільної справи за відсутності сторін та без застосування фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 
4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі
4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згаданий принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 
4.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
4.5. Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, основні види діяльності: «64.91 – Фінансовий лізинг; 64.92 – Інші види кредитування; 64.99 – Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 66.12 – Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 – Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення».
4.6. Між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту від 24.04.2021 № 588479, цей договір підписаний уповноваженим представником кредитодавця та особисто позичальницею. За цим договором відповідачка отримав від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності та взяла на себе зобов`язання повернути кошти і сплатити проценти за користування чужими коштами згідно з умовами досягнутої угоди. 
4.7. Згідно з вказаним договором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» був наданий ОСОБА_1 кредит з дотриманням таких умов: сума кредиту (загальний розмір) – 25000,00 грн.; мета отримання кредиту – споживі (особисті) потреби; строк кредитування – 1096 днів (кінцева дата повернення – 24.04.2024); дата надання кредиту – 24.04.2021; процентна ставка за користування кредитом залежить від періоду та становить 25% в день або 9125 % річних (за перший день користування кредитом) та 85% річних (за всі наступні дні користування кредитом); кошти надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20000,00 грн. на поточний рахунок позичальниці в АТ «Альфа Банк» або на інший рахунок позичальниці та/або за реквізитами платіжної карти, які позичальниця надасть у будь-який спосіб та 5000,00 грн. на рахунок Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.
4.8. Підставою для надання кредитодавцем коштів позичальниці стала заява – анкета, заповнена ОСОБА_1 особисто та прийнята уповноваженою особою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 24.04.2021. Перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 була ознайомлені з Паспортом споживчого кредиту (інформацією, яка надається споживачу до укладення договору, в стандартизованій формі, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача).
4.9. Факт перерахування кредитних коштів ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі, підтверджено копією платіжного доручення від 24.04.2021 № 5161.
4.10. Позичальниця свої зобов`язання щодо повернення коштів кредитодавцеві виконувала неналежним чином, унаслідок чого утворилась заборгованість 33178,44 грн. (з яких 19732,14 грн. – сума основного боргу; 4933,56 грн. – сума заборгованості за відсотками за перший день користування кредитом; 8512,74 грн. – сума заборгованості за відсотками за наступні дні користування кредитом). Така заборгованість відображена в розрахунку, складеному представником ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».
4.11. У подальшому, 26.11.2021, між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (як клієнтом) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як фактором) укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі – до ОСОБА_1 в межах суми 33178,44 грн..
4.12. Згодом, 10.01.2023, між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як первісним кредитором) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (як новим кредитором) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за цим договором первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі до договору, в тому числі – до ОСОБА_1 в межах суми 56729,11 грн..
4.13. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є правонаступником ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як кредиторів) за договором про надання споживчого кредиту від 24.04.2021 № 588479, за котрим ОСОБА_1 повинна повернути позичені кошти. 
4.14. Згідно з розрахунком, складеним представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», станом на 12.11.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складає 83726,22 грн.. Сторона позивача вважає підтвердженою заборгованість відповідачки за зобов`язанням кредиту саме в такому розмірі.
5. Оцінка суду
5.1. Вирішуючи по суті вимоги, заявлені позивачем, суд зазначає про таке.
5.2. Як передбачено ст.11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК.
5.4. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
5.5. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
5.6. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
5.7. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
5.8. На підтвердження існування договірних відносин між ОСОБА_1 (як позичальницею) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (як первісним кредитором) позивачем у справі були надані копія договору від 24.04.2021 № 588479 (підписаний особисто позичальницею та уповноваженим представником кредитодавця), заяви – анкети від 24.04.2021 (підписана власним підписом ОСОБА_1 ), «Паспорту споживчого кредиту» (ознайомлення з інформацією, наведеною в цьому документі, позичальниця підтвердила 24.04.2021 власним підписом). Відповідачка у справі не оспорює факту укладення між нею та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитного договору, отримання нею певних коштів у позику. Як убачається з матеріалів справи, перерахування коштів у сумі, визначеній умовами договорів, первісним кредитором здійснювалось на реквізити рахунку, зазначеного самою ОСОБА_1 (на підтвердження цього позивачем надана копія платіжного доручення від 24.04.2021 № 5161). Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять.
5.9. Отже, суд вважає доведеним той факт, що між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідачка отримала кошти на суму, обумовлену договором, однак свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором виконувала не у повному обсязі.
5.10. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
5.11. Як установлено судом, 26.11.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (як клієнтом) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як фактором) укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, за цим договором клієнт передає (відступає) за плату факторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі до згаданого договору, в тому числі – до ОСОБА_1 в межах суми 33178,44 грн.. Надалі, 10.01.2023, між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як первісним кредитором) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (як новим кредитором) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за цим договором первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі до договору, в тому числі – до ОСОБА_1 в межах суми 56729,11 грн..
5.12. Згадані договори передбачали відступлення за плату новому кредиторові права вимоги до третіх осіб – боржників, в тому числі до ОСОБА_1 .. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є правонаступником ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (як кредиторів) за договором про надання споживчого кредиту від 24.04.2021 № 588479, за котрим ОСОБА_1 повинна повернути позичені кошти.
5.13. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальницею не виконані зобов`язання перед кредитодавцем (первісним кредитором), кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачкою добровільно не повернуті, новий кредитор (як правонаступник ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») має право на отримання від позичальниці ОСОБА_1 простроченої заборгованості за кредитом.
5.14. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , позивач, крім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідачки заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
5.15. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана в постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено: «…Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання…».
5.16. Згідно з п. 1.3, 1.4. договору від 24.04.2021 № 588479 первісним кредитором було надано ОСОБА_1 споживчий кредит на строк 1096 днів, тобто до 24.04.2024, дата надання кредиту – 24.04.2021.
5.17. Станом на 24.04.2024 сума заборгованості ОСОБА_1 становила 65710,54 грн. (згідно з розрахунком, складеним первісним кредитором), з яких: 19732,14 грн. – основний борг; 4933,56 грн. – заборгованість по процентах за перший день видачі кредиту, 41044,84 грн. – заборгованість по процентах за решту днів користування кредитом (загальна сума боргу по відсотках – 45978,40 грн.). Наявність будь-яких інших домовленостей між ОСОБА_1 та первісним кредитором, котрі дозволяли би стверджувати про продовження строку дії договору кредиту, не доведена.
5.18. З огляду на викладені вище правові позиції Великої Палати Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором розраховуються до 24.04.2024, за підрахунками первісного кредитора загальний розмір процентів за користування кредитом на визначену дату становить 45978,40 грн..
5.19. Представницею позивача не доведено підстав, передбачених законом або договором, котрі зумовлювали би виникнення у позивача подальшого права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами для боржниці ОСОБА_1 ..
5.20. За загальним правилом (ч.1 ст. 81 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому загальновідомою є обставина запровадження на території України з 24.02.2022 і дотепер воєнного стану.
5.21. Тож ненадання стороною позивача детального розрахунку суми відсотків, котрі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповідача, її складових не доводить підставність таких вимог і може порушити загальну справедливість судового розгляду справи з огляду на п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, згідно з якими в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
5.22. Таким чином, позовні вимоги ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути кошти: 19732,14 грн. – суму основного боргу; 45978,40 грн. – суму заборгованості за відсотками, а всього – 65710,54 грн..
6. Розподіл судових витрат між сторонами
6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
6.2. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції від 26.11.2025 № 0580090047 про перерахування коштів через АТ «ОТП Банк». 
6.3. Крім того, сторона позивача стверджує про наявність понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.. На підтвердження таких витрат позивачем надані до суду: копія договору від 01.07.2024 № 01-07/2024, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», копія прайс - листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявка про надання юридичної допомоги у справі про стягнення кредитної заборгованості з позичальниці ОСОБА_1 ; витяг з акта № 15 від 31.10.2025 про надання юридичної допомоги.
6.4. Відповідачка ОСОБА_1 не повідомляла про наявність понесених нею судових витрат у цивільній справі № 154/4901/25. 
6.5. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
6.6. Оскільки рішенням суду від 07.04.2026 у справі № 154/4901/25 вимоги майнового характеру ТОВ до ОСОБА_1 , заявлені на суму 83726,22 грн., були задоволені частково (в межах суми 65710,54 грн.), то з урахуванням принципу пропорційності суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1901,16 грн..
6.7. Поряд з цим, варто зауважити про таке. Положення ч.4 ст. 137 ЦПК України визначають, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
6.8. При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч.4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
6.9. Така позиція кореспондується з підходом до вирішення питань щодо компенсації витрат стороні процесу, висловленим у п.154 рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), заява № 58442/00 («Відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму»).
6.10. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 у справі № 904/8478/16).
6.11. З урахуванням наведеного, суд бере до уваги складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, ціну позову, зважає на те, що матеріали справи не містять великої кількості документів, необхідних для дослідження, ці матеріали фактично перебували у розпорядженні сторони позивача, збирання матеріалів не вимагало від адвоката значних витрат часу, у цивільних спорах такого характеру судова практика є досить сталою, необхідності вивчення значної кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, адвокат не брав безпосередньої участі у судових засіданнях, судовий розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Тому суд дійшов висновку про необхідність компенсувати з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000,00 грн..

Керуючись ст. 3, 11, 13, 15, 16, 207, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 639, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору про надання споживчого кредиту від 24.04.2021 № 588479 кошти: 19732,14 грн. – суму основного боргу; 45978,40 грн. – суму заборгованості за відсотками, а всього – 65710 (шістдесят п`ять тисяч сімсот десять) гривень 54 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1901 (одна тисяча дев`ятсот одна) гривня 16 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст цього рішення суду виготовлений 10.04.2026.

Учасники справи:
1)позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 44276926; юридична адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, Україна, поштовий індекс 01133);
2)відповідачка – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов