П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/15288/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
01 квітня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Курка О. П.  Боровицького О. А. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкових вимог та рішення про застосування штрафних санкцій, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03 грудня 2024 року №0282412407, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 4139995,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03 грудня 2024 року №0282262407, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 3341902,13 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного у управління ДПС у Житомирській області від 03 грудня 2024 року №0282272407, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 278491,84 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03 грудня 2024 року №0282282407, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб на суму 472,79 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03 грудня 2024 року №0282392407, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03 грудня 2024 року №0282302407, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 03 грудня 2024 року №0282312407, якою ОСОБА_1 донараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 72734,20 грн;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03.12.2024 №0282352407 про застосування штрафних санкцій до ОСОБА_1 в розмірі 36367,10 грн;
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2025 року №Ф-0491-0630 У, якою ОСОБА_1 донараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нараховані штрафні санкції на суму 109101,18 грн.
20.08.2025 до Житомирського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. В обґрунтування заяви заявник вказує, що предметом спору є визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.02.2025 №Ф-0491-0630 У, якою ОСОБА_1 донараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нараховані штрафні санкції на суму 109101,18 грн. Однак, 29.04.2025 головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Васильківською О.В. відкрито виконавче провадження №77921724. Підставою для відкриття виконавчого провадження стала вимога №Ф-0491-0630 У від 05.02.2025, яка є предметом оскарження у цій справі. Також 29.04.2025 головним державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна ОСОБА_1 , в тому числі стягнення виконавчого збору.
На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 20.08.2025 вх. №64037/25 задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №77921724 на підставі вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області №Ф-0491-0630 У від 05.02.2025, якою ОСОБА_1 донараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нараховані штрафні санкції на суму 109101,18 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/15288/25.
Суд першої інстанції при винесення оскаржуваної ухвали виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.
Не погоджуючись ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 312 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Частина 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.
У даному випадку виник спір щодо правомірності винесення вимоги №Ф-0491-0630 У від 05.02.2025, загальна сума стягнення є істотною для позивача – ОСОБА_1 , а невжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акту в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, може ускладнити ефективний захист та поновлення прав позивача, оскільки вимагатиме від нього вжиття відповідних заходів щодо повернення стягнутих грошових коштів.
Згідно з частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
З урахуванням наведеного, клдегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №77921724 на підставі вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області №Ф-0491-0630 У від 05.02.2025, якою ОСОБА_1 донараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нараховані штрафні санкції на суму 109101,18 грн, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, призвести до порушення прав ОСОБА_1 для відновлення яких потрібно буде вжити значних зусиль і витрат.
Вжиття заходів забезпечення позову у визначений судом спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту.
Доводи апелянта про те, що вжиті заходи забезпечення позову фактично вирішують спір по суті, є помилковим, оскільки зупинення стягнення у виконавчому провадженні має тимчасовий характер і не впливає на вирішення питання про правомірність оскаржуваної вимоги. Такий захід прямо передбачений ч.1 ст.151 КАС України і відповідає усталеній практиці Верховного Суду, відповідно до якої зупинення стягнення не є тотожним задоволенню позову, а спрямоване виключно на збереження існуючого становища до вирішення спору по суті.
Безпідставними є доводи про відсутність реальної загрози порушення прав позивача, оскільки відкриття виконавчого провадження та вчинення дій щодо примусового стягнення грошових коштів саме по собі свідчить про наявність ризику фактичного вибуття коштів позивача до вирішення спору, що у разі задоволення позову об`єктивно ускладнить їх повернення та ефективне відновлення прав. Такі обставини відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.150 КАС України, і не потребують доведення додаткових надзвичайних умов.
Посилання скаржника на те, що позивач не довів очевидності протиправності оскаржуваного рішення, суд відхиляє, оскільки забезпечення позову може застосовуватися за альтернативною підставою — у разі існування ризику ускладнення ефективного захисту прав, що і було встановлено судом. При цьому на стадії забезпечення позову суд не зобов`язаний надавати повну оцінку правомірності спірного акта, що прямо випливає із правової природи цього інституту.
Доводи щодо недотримання балансу інтересів сторін є декларативними, оскільки зупинення стягнення не позбавляє контролюючий орган права на стягнення у разі відмови в позові, а лише відтерміновує такі дії до вирішення спору, тоді як для позивача невжиття заходів може спричинити істотні та потенційно незворотні майнові наслідки.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність передбачених КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову, належним чином оцінив співмірність такого заходу та забезпечив баланс інтересів сторін, а наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до формального тлумачення норм права та не спростовують законності оскаржуваної ухвали.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Боровицький О. А.