справа № 381/5987/24
головуючий у суді І інстанції Анапріюк С.П.
провадження № 22-ц/824/685/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

02 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
У грудні 2025 року ТОВ «Брайт інвестмент» (надалі по тексту позивач, кредитор, товариство) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором факторингу №24/03/23 у розмірі 51 135 грн 33 коп., судові витрати та витрати на правничу допомогу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265. 
Відповідно до умов цього договору товариство прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржником у розмірі портфеля заборгованості, зазначених в реєстрі боржників, зокрема за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП банк» №0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року, укладеною між АТ «ОТП банк» та ОСОБА_1 .
Зазначає, що 10 квітня 2019 року між АТ «ОТП банк» та ОСОБА_1 підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП банк» № 0243/980/1160071/19.
Відповідно до заяви-анкети, визначено умови обслуговування кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою анкетою, тарифами банку та договором. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.
Тобто, 10 квітня 2019 року відповідач звернулася до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, підписавши заяву-анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати їх.
Розпискою відповідач підтвердила отримання картки на своє ім`я, з правилами та тарифами ознайомилась, підтвердила ідентичність підпису на картці.
Банк свої свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, відповідач кредитні кошти отримала, деякий час здійснювала погашення заборгованості. Останній платіж було внесено 04 лютого 2022 року.
Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості становить 51 135 грн 33 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 29 800 грн, заборгованість за відсотками - 21 225 грн 33 коп.
08 листопада 2024 року позивач направив відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті.
Оскільки відповідач не погасила заборгованість, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Брайт інвестмент» відмовлено, оскільки позивачем не доведено факт відступлення йому первісним кредитором права грошової вимоги до відповідача у справі за кредитним договором, про стягнення заборгованості за яким позивач подав цей позов. Матеріали справи не містять самого кредитного договору. А також відсутні докази того, що відповідач, як боржник первісного кредитора та фактора повідомлений про заміну особи кредитора, як це передбачено статями 516-518 ЦК України; первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу; довідки про рух коштів на рахунку відповідача, як підтвердження проведення виплат, про які зазначено в позові. Розрахунок заборгованості, сам по собі без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору. 
Крім цього, позивач надав докази договірних відносин АТ «ОТП Банк» з ОСОБА_1 , а документи про розмір заборгованості складені банком стосовно ОСОБА_1 , однак суду не надано докази того, що це одна і та ж особа, як наслідок позивач не довів право вимоги за цим договором до відповідача, незалежно від доведеності позовних вимог по суті. 

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Брайт інвестмент» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 05 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що між сторонами укладено кредитний договір та підписавши заяву-анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати їх. Відповідачем визнано позовні вимоги, не спростовано розмір заборгованості та свого власного розрахунку заборгованості не надано. ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою з ідентифікаційним номером 3071221663. 

Щодо правової позиції відповідача.
Станом на день ухвалення постанови апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції в порядку частини 6 статті 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Як вбачається з наданої інформації Управлінням обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відповідач зареєстрований з 13 листопада 2023 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 69 зворот).
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Апеляційний суд направляв на зареєстровану адресу відповідача повідомлення разом з копіями ухвали про призначення розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційної скарги та доданих до неї документів.
Відповідач кореспонденцію суду отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трекінгом АТ «Укрпошта» 0610279041740.
Таким чином, апеляційний суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасника справи про її розгляд.
Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за місцем реєстрації), апеляційний суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою отримання банківських послуг 10 квітня 2019 року підписала заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0243/980/1160071/19 (а.с. 12).
Відповідно до заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), попередньо ознайомившись з усіма умовами надання банківських послуг, просила оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб тип картки: MC Gold Pay Pass, валюта рахунку: гривня, номер рахунку: НОМЕР_2 .
Відповідно до розписки про отримання банківської картки, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , номер клієнта НОМЕР_3 ) отримала картку емітовану на її ім`я № НОМЕР_4 терміном дії березень 2022 року (а.с. 15).

Також, 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заповнила та підписала заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії /зміну кредитної лінії АТ «ОТП Банк» у розмірі 5 000 грн на картковий рахунок НОМЕР_2 , тип картки: MC Gold Pay Pass, валюта рахунку: гривня та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 13,14).
У заяві та Паспорті визначено умови обслуговування кредитної лінії: 
ліміт кредиту - 5 000 грн (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору),
на 36 місяців (з правом пролонгації), 
розмір процентної ставки становить 5% в місяць,
анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду (55 днів) становить 0,01% річних.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що між АТ «ОТП Банк» та  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виникли правовідносини внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у анкеті-заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.
З огляду на встановлене, висновок суду першої інстанції про те, що кредитний договір № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року позивачем до суду не надано, - не відповідає матеріалам справи.
Судом першої інстанції не враховано, що у цій справі кредитний договір укладений ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з АТ «ОТП Банк» не у формі єдиного письмового документа, а шляхом приєднання на підставі статті 634 ЦК України, а тому наявні у матеріалах справи: заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року, заява фізичної особи на встановлення кредитної лінії /зміну кредитної лінії АТ «ОТП Банк» від 11 квітня 2019 року, Паспорт споживчого кредиту (а.с.14), - складають кредитний договір від 10 квітня 2019 року № 0243/980/1160071/19, укладений ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з АТ «ОТП Банк».

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банком виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у визначеному сторонами розмірі, а відповідачу надано у користування кредитну картку.

Як вбачається з наданого позивачем Звіту-рахунку за період з 10 квітня 2019 року по 24 березня 2023 року у вигляді виписки АТ «ОТП Банк» по рахунку  НОМЕР_5 , клієнт ОСОБА_1  РНОКПП НОМЕР_1 , клієнтський номер НОМЕР_3 , позичальник активно користувалася кредитними грошовим коштами та сплачувала обов`язкові платежі (а.с. 31-49). 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. 
Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі більшому ніж це зазначено позивачем у розрахунках заборгованості.

24 березня 2023 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» уклали договір факторингу № 24/03/23 (а.с.5-9).
Відповідно до умов якого ТОВ «Брайт інвестмент» прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками у розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників (додаток №1 до договору).
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 ? реєстру боржників, ТОВ «Брайт інвестмент» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року у розмірі 51 135 грн 33 коп. (а.с. 10).
Згідно з відомостями платіжної інструкції № 46 від 24 березня 2023 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» сплатило АТ «ОТП Банк» плату згідно з договору факторингу № 24/03/23 (а.с. 11).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина 3 статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК України).
Відмовляючи у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачем не доведено факт відступлення йому первісним кредитором права грошової вимоги до відповідача у справі за кредитним договором, про стягнення заборгованості за яким позивач подав цей позов, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку з огляду на таке.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2383/2010 (провадження № 14-308цс18)). 
З огляду на це, договір факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року укладений між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» є правомірним, а всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню, оскільки ця презумпція не спростовна на підставі рішення суду.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів укладення договору факторингу з первісним кредитором у розумінні частини 2 статті 1046 ЦК України, тому звертаючись з цим позовом до суду, позивач повинен був отримати від АТ «ОТП Банк» первинні документи, які підтверджують укладення кредитного договору, - є помилковим, оскільки у договорі факторингу вказано, що позивач за кредитним договором набув право грошової вимоги у розмірі 51 135 грн 33 коп. до боржника, тому з огляду на презумпцію правомірності правочину позивачу не потрібно додатково доводити правову підставу вимоги, розмір заборгованості та особу боржника.
Також, суд першої інстанції не врахував, що договір факторингу не оспорюється у цій справі.

Висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем докази не містять інформації про кредитний договір, за яким передається право вимоги, не містять даних про особу - боржника, суму заборгованості та інших необхідних відомостей для такого виду договорів, - не відповідає матеріалам справи.
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 ? реєстру боржників, ТОВ «Брайт інвестмент» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року у розмірі 51 135 грн 33 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту - 29 800 грн, заборгованість за процентами - 21 225 грн 33 коп.: 
боржник ОСОБА_1 , 
РНОКПП НОМЕР_1 ,
номер кредитного договору № 0243/980/1160071/19, 
дата кредитного договору 10 квітня 2019 року
номер рахунку НОМЕР_2 ) (а.с. 10).

Висновок суду першої інстанції про те, що оскільки витяг з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 ? реєстру боржників підписано лише позивачем, підпис та реквізити іншої сторони договору факторингу відсутні, що свідчить про те, що цей документ складений, погоджений та підписаний позивачем одноосібно, без погодження та підпису первісного кредитора, що що унеможливлює перевірку судом першої інстанції дійсності інформації про переуступку вимоги, - є помилковим.
З Витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 Реєстру боржників вбачається, що це лише частина тексту документа - Реєстру боржників, що містить інформацію, необхідну для підтвердження конкретних фактів щодо боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), засвідчена підписом відповідальної особи та печаткою. 

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів право вимоги за цим договором до відповідача ОСОБА_1 , оскільки кредитний договір з ОСОБА_1 , є помилковим з огляду на таке.
Усі фізичні особи-платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.
Облік фізичних осіб-платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів» № 320/94-ВР від 22 грудня 1994 року державний реєстр фізичних осіб- платників податків та інших обов`язкових платежів - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України.
Мета створення Державного реєстру забезпечити серед іншого повний облік фізичних осіб, які сплачують податки та інші обов`язкові платежі, з однозначною їх ідентифікацією (стаття 2 цього Закону).
До інформаційного фонду Державного реєстру включаються: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам- платникам податків та інших обов`язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя (стаття 3 цього Закону).
З моменту впровадження Державного реєстру  у 1994 році мав назву «індивідуальний ідентифікаційний номер». З 2012 року набув чинності Податковий кодекс України, у якому використовується термін реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП).
Реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) (раніше індивідуальний податковий номер (ІПН)) - це цифровий код, необхідний кожному платнику податків для обліку в фіскальних органах. Протягом усього життя, РНОКПП (ІПН) не змінюється (крім випадків пов`язаних з релігійними переконаннями).
Після смерті платника податків реєстраційний номер втрачає актуальність і не може бути присвоєний комусь іншому. Дані, пов`язані з номером, зберігаються в архіві 75 років.
Підсумовуючи все вищевказане, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відповідач ОСОБА_1 має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи усі наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ «Брайт Інвестмент»  набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до договору факторингу.
З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови кредитного договору № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року відповідачем виконані не були, доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідач суду не надав, як не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому коштами, а також доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Як вже було встановлено вище виписка по рахунку відповідача свідчить, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості, однак не в повному обсязі.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, у встановленому порядку та строки не погашав заборгованість, апеляційний суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року у розмірі 51 135 грн 33 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 29 800 грн, заборгованість за відсотками - 21 225 грн 33 коп.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Зважаючи, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог у повному обсязі на задоволення вимог апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028 грн судового збору за подання позовної заяви, а також 4 542 грн судового збору за подання позивачем апеляційної скарги. 
Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» задовольнити.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» заборгованість за кредитним договором № 0243/980/1160071/19 від 10 квітня 2019 року у розмірі 51 135 грн 33 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 29 800 грн, заборгованість за відсотками - 21 225 грн 33 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» 3 028 грн грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, 4 542 судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, 8 500 грн витрати на правову допомогу.
Позивач: Товариство обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент», код ЄДРПОУ: 43115064, адреса: 49019, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська