Справа № 182/6313/25
Провадження № 3/0182/77/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2026 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. 
Клименко І.В.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
за участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Івріної І.Л.

В С Т А Н О В И В : 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 16.08.2025 об 11.00 год. водій ОСОБА_1 у м. Нікополі Дніпропетровської області по вул. Княжа керував транспортним засобом – автомобілем „Мерседес Бенц», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліда шкіра обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі в передбаченому законом порядку відмовився.
Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 з обставинами, викладеними у протоколі, категорично не погодився і свою вину не визнав. Пояснив, що 16.08.2025 в денний час він на своєму автомобілі їхав додому. Ні того дня, ні напередодні він алкоголь або наркотичні речовини не вживав. Під час руху по вул. Княжа був зупинений патрульною поліцією за порушення ПДР, а саме не був пристебнутий паском безпеки. В ході перевірки документів сказав поліцейським, що не має при собі страхового полісу. Під час спілкування будь-яких підозр або претензій на предмет його тверезості у поліцейських не було, але вони поводились зухвало. Під час складання постанови за порушення ПДР йому сказали, що він значиться в розшуку ТЦК та СП. Він злякався та вирішив поїхати додому, щоб привезти поліцейським страховку на автомобіль. Але поліцейські поїхали за ним, він чув, що увімкнули проблискові маячки та подавали сигнал про зупинку транспортного засобу. Біля буд. №17 по вул. Фермерська вони його наздогнали та перекрили рух. Біля двору працівники поліції його збили з ніг, він впав і розбив голову, а вони продовжували бити ногами його лежачого. Після цього його затримали та повезли в будівлю ІНФОРМАЦІЯ_2 , де стали погрожувати, що відправлять на війну. Причину затримання йому не пояснили, права не роз`яснили, на стан наркотичного сп`яніння його також ніхто не перевіряв. Від проходження огляду та медичної допомоги він відмовився, бо йому постійно погрожували та психологічно тиснули. Протокол за відмову від огляду на стан сп`яніння оформляли там же – в приміщенні Нікопольського РТЦК. Оскільки внаслідок побиття у нього сильно боліла голова, то він його підписав. Після підписання документів його повезли у м. Дніпро для проходження ВЛК, але там комісія направила його на лікування. Зі скаргою на дії працівників поліції він звертався. ОСОБА_1 вказує, що він не був у стані наркотичного сп`яніння, документи підписував під психологічним та фізичним тиском, тому просив адміністративну справу на цих підставах закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Івріна І.Л. просила адміністративну справу відносно свого підзахисного закрити, про що надала судді відповідне письмове клопотання. Згідно клопотання, справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю оскільки, працівниками поліції були допущені грубі порушення порядку та інструкції щодо встановлення факту наркотичного сп`яніння, що в подальшому призвело до порушення законодавства при складанні з цього приводу протоколу про адміністративне правопорушення. Також було порушено право особи на захист, медичну допомогу та саму процедуру огляду. Працівники поліції в даному випадку не мали жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, бо його поведінка на відеозаписі є звичайною і жодних ознак сп`яніння не видно і лише провокація поліцейських призводить до його відмови від проходження огляду. Тож, у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого співробітниками поліції адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достовірними і належними доказами, виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року з наступними змінами і доповненнями (далі Порядок), зазначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
За частиною 1 ст. 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння.
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 674047 від 16.08.2025 зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем „Мерседес Бенц», д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі в передбаченому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол складений за керування водієм транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на встановлення відповідного стану.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ознаками наркотичного сп`яніння у  ОСОБА_1 інспектором поліції зазначено: зіниці очей не реагують на світло, бліда шкіра обличчя. Але працівниками поліції візуальний огляд ОСОБА_1 не проводився, на відеозаписі це не зафіксовано, до матеріалів справи доказів цьому не додано, перевірку реакції зіниць очей поліцейські теж не проводили. На відеозаписі з бодікамери працівника патрульної поліції відсутні будь-які обговорення або фіксація ознак сп`яніння ОСОБА_1 , ці ознаки не озвучувалися, жоден з поліцейських не коментував візуально помітні відхилення у мові чи координації, візуальний огляд зіниць не проводився, не застосовувалися ліхтарики чи інші базові методи первинного огляду. Це виключає можливість встановлення «звуження зіниць» в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Жодна з ознак сп`яніння, виявлених працівниками поліції, нічим не підтверджується. Все вказане формує обґрунтований сумнів у достовірності висновків працівників поліції.
В той же час працівники поліції мали забезпечити та доставити водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте наявні докази свідчать про здійснення працівниками поліції дій, які суперечать Інструкції та ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського і проведений огляд з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.
Всупереч зазначеним вимогам порядку проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейський без законних на те підстав не забезпечив проведення медичного огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я.
Натомість відмова ОСОБА_1 від проходження медогляду на стан сп`яніння, так само як і відмова від медичної допомоги через отримані тілесні ушкодження під час незаконного затримання, що зафіксовані на бодікамеру, повністю виключає їх добровільність, свідомість і самостійність, оскільки має місце того, що працівниками поліції було застосовані неправомірні дії, безпідставне затримання, насильство, психологічний тиск.
Наведені факти свідчать про порушення інспектором поліції встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, який викликає сумніви щодо об`єктивності дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Також в судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено наступне. 
Так, відеозапис починається об 11.11.год. - з моменту, коли поліцейське авто рухається за іншим автомобілем, але за яким саме встановити не можливо, оскільки камера фіксує лише небо. Об 11.12. год.. поліцейське авто зупиняється, працівники поліції вибігають з авто, збивають з ніг ОСОБА_1 , який в цей момент намагався зайти до власного подвір`я, проводять незаконне затримання особи, вдягають на нього кайданки, завдають фізичного болю та тілесні ушкодження - у ОСОБА_1 розбита голова, його силоміць заштовхують до поліцейського автомобіля та без жодних пояснень їдуть з місця події. Далі об 11.16 год. відео зупиняється і починається знов вже через 10 хвилин, але вже в приміщенні ТЦК.
При цьому з матеріалів справи та наданого відеозапису незрозуміло, чому ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до саме ІНФОРМАЦІЯ_2 і як це пов`язано з подальшим складанням щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Далі об 11.27 год. працівник ТЦК запитує ОСОБА_1 чому він весь побитий, на що отримує відповідь, що його побили працівники поліції, після чого відеофіксація знов переривається. Наступного разу бодікамера поліцейського вмикається о 12.14 год., де видно, що ОСОБА_1 сидить в кайданках з розбитою головою, а поліцейський пояснює, що медична допомога не потрібна, оскільки він сам завдав собі тілесних ушкоджень, а кайданки йому вділи законно та заради безпеки. Після цього поліцейський починає розмову про те, що раніше вони «спілкувались з ОСОБА_1 відносно його стану», тобто перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Сам ОСОБА_1 киває головою у відповідь на твердження поліцейських, що він зі всім згоден, його ніхто не бив і від проходження огляду відмовляється. О 12.21 год. відео зупиняється і запис більше не відновлюється. Отже, на записі з бодікамери відсутній запис з 11.28 год. до 12.14. год. 
Відповідно до Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
В постанові ВСКАС від 18.07.2019, справа № 216/5226/16-а суд зокрема вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).
Однак вказана вимога дотримана не була, оскільки відеозапис складається з декількох частин, між якими значний проміжок часу фіксація не здійснювалась, у т.ч. і під час складення процесуальних документів. Під час складання всіх документів стосовно  ОСОБА_1 відеофіксація не проводилась.
Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..
Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження. 

Суддя:	  	І. В. Клименко