Дата документу 24.03.2026 
Справа № 334/399/26
Провадження № 3/334/327/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 139 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
19.01.2026 року в провадження судді Баруліної Т.Є. надійшла справа №334/400/26 провадження №3/334/328/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №564036 від 11.01.2026 року, водій ОСОБА_1 , 11.01.2026 року о 13 годині 58 хвилин в місті Запоріжжя, вулиця професорки Тетяни Денисової, буд. 13, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на відбійник. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.б. ПДР та п. 12.1 ПДР. 
В той же день, 19.01.2026 року в провадження судді Баруліної Т.Є. надійшла справа №334/399/26 провадження №3/334/327/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 139 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №564060 від 11.01.2026 року, водій ОСОБА_1 , 11.01.2026 року о 13 годині 58 хвилин в місті Запоріжжя, вулиця професорки Тетяни Денисової, буд. 13, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf з д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну та здійснив наїзд на перешкоду, а саме на відбійник. Внаслідок чого автомобіль та відбійник отримали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.б. ПДР.
02.02.2026 року, ОСОБА_1 подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що у поданому клопотанні заявник зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки, на його переконання, дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, а внаслідок неналежного утримання дорожнього покриття на ділянці дороги, де відбулася подія. ОСОБА_1 вказує, що 11 січня 2026 року о 13 годині 58 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, рухався по вул. Ольги Кобилянської у місті Запоріжжі у напрямку до перехрестя з вул. Професорки ОСОБА_2 . За його твердженням, швидкість руху становила приблизно 35 км/год, що, на його думку, відповідало дорожній обстановці та вимогам безпечного руху. Разом із тим ОСОБА_1 зазначає, що на вказаній ділянці дороги було наявне слизьке дорожнє покриття (ожеледиця), яке не було оброблене протиожеледними матеріалами, у зв`язку з чим транспортний засіб втратив зчеплення з дорожнім покриттям, що й призвело до дорожньо-транспортної пригоди. У клопотанні наголошується, що стан дорожнього покриття на момент події не відповідав вимогам нормативних документів, зокрема ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану», які встановлюють обов`язок належного утримання автомобільних доріг та забезпечення безпечних умов руху. ОСОБА_1 вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало саме неналежне утримання дорожнього покриття, а не його дії як водія транспортного засобу. Крім того, у клопотанні зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків події, зокрема про пасажира транспортного засобу та очевидця дорожньо-транспортної пригоди, що, на думку заявника, свідчить про неповне з`ясування обставин події під час складання адміністративних матеріалів. Також звертає увагу, що у матеріалах справи не зазначено відомостей про наявність потерпілої особи, не визначено розмір матеріальних збитків, а також не наведено інформації щодо того, кому саме було завдано шкоди у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Посилається на положення Правил дорожнього руху України, Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначаючи, що відповідальність за адміністративне правопорушення можлива лише за умови встановлення вини особи та наявності складу правопорушення, чого, на його думку, у даному випадку не доведено. До клопотання про закриття провадження долучив письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Також 02.02.2026 року, ОСОБА_1 подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 139 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу правопорушення. Заявник зазначає, що за 25 метрів до перехрестя транспортний засіб втратив зчеплення з дорожнім покриттям через ожеледицю, яка на той момент була на проїзній частині та не була оброблена протиожеледними засобами, він вжив усіх можливих заходів для зменшення швидкості та повної зупинки транспортного засобу, однак через слизьке дорожнє покриття автомобіль продовжив рух і прослизнув по дорожньому полотну приблизно на 25 метрів, після чого сталося зіткнення з відбійником на перехресті. На відміну від зазначено в протоколі, у результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілих осіб немає, а також відсутні будь-які майнові претензії. Крім того, заявник посилається на свідчення очевидця події — ОСОБА_3 , який проживає поруч із місцем пригоди та повідомив, що станом на 14:00 цього дня на вказаному перехресті вже сталося кілька дорожньо-транспортних пригод, що, на думку заявника, підтверджує небезпечний стан дорожнього покриття. Працівники поліції, які прибули на місце події, склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а також протокол за ч. 1 ст. 139 КУпАП, попри те, що заявник наполягав на необхідності складання акта обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі та притягнення відповідальних осіб за неналежне утримання дороги. Працівники поліції відмовилися складати акт обстеження стану дорожнього покриття, посилаючись на те, що такі матеріали складаються відповідними службами або інженером дорожньої служби, а не працівниками поліції. ОСОБА_1 зазначив, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували належний стан дорожнього покриття на момент дорожньо-транспортної пригоди. До клопотання про закриття провадження долучив письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
20.02.2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи DVD диску з боді –камери поліцейських.
Також в судовому засіданні 20.02.2026 року було заслухано пояснення працівників УПП в Запорізькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що вони з напарницею прибули на місце ДТП за викликом. На місці ДТП водію було одразу пояснено, що він здійснив дорожньо-транспортну пригоду і що він зобов`язаний за дорожньою обстановкою та її зміною, він був з усім згодом. Також зазначив, що не міг не складати протоколи про адміністративне правопорушення, так як водій в`їхав у відбійник, не врахувавши дорожньої обстановки. Водій вимагав скласти протокол за ст. 140 КУпАП, однак вона складається на особу, яка слідкує за дорожним покриттям, для цього є відповідний відділ, який цим займається, він склав акт обстеження вулично-шляхової мережі, щоб вказаний відділ вже займався вказаним питанням.
ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила,що вона з напарником прибули на місце ДТП за викликом. Під час складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ст. 139 КУпАП водію неодноразово було роз`яснено чому саме складаються протоколи, однак він відмовлявся ознайомлюватись з матеріалами та підписувати їх. Вони зобов`язані скласти протокол, якщо бачать правопорушення, водію було роз`яснено, що остаточне рішення прийме суд. 
Постановою судді від 24.03.2026 року, об`єднано в одне провадження справу №334/400/26 провадження №3/334/328/26 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та справу №334/399/26 провадження №3/334/327/26 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 139 КУпАП визначивши єдиний номер справ №334/399/26 провадження №3/334/327/26.
В судовому засіданні 24.03.2026 року, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 139 КУпАП не визнав, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушень. Надав суду відповідь УПП в Запорізькій області ДПП, згідно якої на начальника дільниці ШЕД-1 КП "ЕЛУАШ" складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №885877 за ч. 4 ст. 140 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 139 КУпАП визнається пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
Судом встановлено, що працівниками поліції 11.01.2026 року складено адміністративні протоколи серії ЕПР1 №564036 та серії ЕПР1 №564060 відносно ОСОБА_1 , відповідно до яких він порушив п.2.3.б ПДР та п. 12.1 ПДР, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода та було завдано збитків автомобілю ОСОБА_1 та пошкоджено відбійник. 
При цьому суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 до адміністративних матеріалів фактично долучено лише схему місця ДТП від 11.01.2025 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11.01.2026 року та фотокартки з місця події . 
Суд звертає увагу, що у вказаній схемі ДТП від 11.01.2025 року зазначено, що пошкоджено передню частину транспортного засобу ОСОБА_1 , про пошкодження відбійнику в зазначеній схемі відомості відсутні. 
При цьому, з фотокарткок долучених до матеріалів справи з місця події неможливо встановити які саме пошкодження зазнала передня частина автомобіля та чи зазнала взагалі. Факт пошкодження відбійнику на зазначених фотографія також відсутній. 
Крім того, з відеозапису з боді камер поліцейського, який було долучено саме ОСОБА_1 вбачається, що під час складання адміністративних матеріалів, працівники патрульної поліції також не могли встановити чи пошкоджений відбійник. 
Так на 17:09 хв. після повідомлення ОСОБА_1 про те, що на нього будуть складені матеріалі за ст. 139 КУпАП за пошкодження відбійнику, поліцейський ОСОБА_6 каже «Не можу зрозуміти, відбійник цілий чи пошкоджений», напарник поліцейського ОСОБА_5 зазначає «Просто він встановлений здається, що він ближче інший далі, зрозумів?».
Наведене свідчить про відсутність у працівників поліцій впевненості щодо факту пошкодження дорожнього обладнання, а також про відсутність належної фіксації об`єктивних ознак такого пошкодження.
Отже, з долученого відеозапису вбачається, що навіть на місці пригоди працівники патрульної поліції чітко не встановили, чи пошкоджено дорожнє обладнання (відбійник), що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 139 КУпАП.
Крім того, матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б підтверджували факт наявності пошкоджень, зокрема відсутні відповідні фотоматеріали (де видно саме пошкодження), акти огляду, висновки чи інші документи, які б об`єктивно засвідчували пошкодження транспортного засобу або дорожнього обладнання.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення факту порушення нею вимог Правил дорожнього руху України, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається належних та допустимих доказів того, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме внаслідок порушення водієм вимог Правил дорожнього руху України.
Судом встановлено, що відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наданих у межах розгляду справи, дорожньо-транспортна пригода сталася в умовах ожеледиці та засніженості.
Зокрема, ОСОБА_4 у письмових поясненнях зазначає, що дорожнє покриття було слизьким, не обробленим протиожеледними матеріалами, у зв`язку з чим транспортний засіб занесло, що і призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначив, що при оформленні матеріалів адміністративної справи він перебував на місці події разом з ОСОБА_1 , однак у якості свідка його не опитали.
Аналогічні обставини підтверджуються письмовими поясненнями іншого свідка ОСОБА_3 , який вказав, що під час дорожньо-транспортної пригоди на вказаній ділянці дорожнє покриття не було належним чином оброблено, що унеможливлювало повноцінне керування транспортним засобом та своєчасне гальмування. 
Крім того, відповідно до долученого працівниками поліції Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11.01.2026 року, на момент вчинення події дорожнє покриття перебувало у незадовільному експлуатаційному стані, а саме: було наявне зимове слизьке неприбране покриття (ожеледиця), що могло суттєво впливало на безпеку дорожнього руху.
Також суд враховує відповідь комунального підприємства «ЕЛУАШ» від 23.01.2026 року, відповідно до якої на зазначеній ділянці дороги у вказаний період часу мала місце засніженість та слизькість дорожнього покриття, що підтверджує наявність складних погодних умов та неналежного стану дороги.
Таким чином, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в умовах об`єктивно небезпечної дорожньої обстановки, зумовленої ожеледицею та засніженістю дорожнього покриття, які не залежали від волі водія.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що водій перевищував встановлену швидкість руху, не обрав безпечну швидкість відповідно до дорожньої обстановки або порушив інші вимоги Правил дорожнього руху України. Також відсутні докази того, що водій мав реальну технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди за наявних дорожніх умов.
Суд зазначає, що сам по собі факт настання дорожньо-транспортної пригоди не свідчить автоматично про наявність вини особи, якщо відсутні належні докази порушення нею Правил дорожнього руху України та причинного зв`язку між такими діями і наслідками.
Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б відповідно до критерію «поза розумним сумнівом» доводили вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбаченьх ст. 124 КУпАП та ст. 139 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.124,139, 221, 245, 247, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:        Баруліна Т.  Є.