ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/29/25	

за позовом Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро  
до Приватного підприємства "Вівон", м. Дніпро 
про стягнення зайво сплаченого податку на додану вартість у розмірі 12 398,77 грн. 

Суддя Ніколенко М.О.
Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Комунальне підприємство "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Вівон" про стягнення зайво сплаченого податку на додану вартість у розмірі 12398,77 грн., перерахованого на виконання договорів про закупівлю № 21 від 25.03.2020 та № 22 від 25.03.2020.
Ухвалою суду від 08.01.2025 позовну заяву Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" № 2238 від 30.12.2024 залишено без руху. Ухвалено Комунальному підприємству "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" в строк до 31.01.2025 включно усунути недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 22.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/29/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що між Комунальним підприємством "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" (далі – замовник, позивач) та Приватним підприємством "Вівон", (далі – постачальник, відповідач) 25.03.2020 були укладені договори про закупівлю №№21, 22 (далі - договори).
Відповідно до умов договору №21, відповідач зобов`язався поставити позивачу обладнання для анестезії та реанімації, а позивач - прийняти і оплатити такий товар. Найменування (номенклатура, асортимент) товару: ДК 021:2015: 33170000-2 - медичні обладнання для анестезії та реанімації (37706 Контур дихальний апарату штучної вентиляції легенів, одноразового використання, 47691 Трубка ендотрахеальна з аспіраційною манжетою, 35815 Тримач ендотрахеальної трубки).
Згідно з умовами Договору, сума Договору становить 58 912,0 грн., у тому числі ПДВ – 3854,06 грн.
Відповідно до умов договору №22, відповідач зобов`язався поставити позивачу медичні матеріали (шприці), а позивач - прийняти і оплатити такий товар. Найменування (номенклатура, асортимент) товару: ДК 021:2015: 33110000-3 - медичні матеріали (шприці).
Згідно з умовами договору, сума договору становить 130 611,96 грн., у тому числі ПДВ-8 544,71 грн.
Позивач зазначає, що повністю відповідно до платіжних доручень №227 від 26.03.2020 на суму 58 912,00 грон та №226 від 26.03.2020 на суму 130 611,96 грн. повністю сплатив суму позову, а відповідач поставив позивачу товар, на підтверджується видатковими накладними №РН-0000011 від 26.03.2020 та №РН-0000007 від 26.03.2020.
За твердженнями позивача, після встановлення факту, що товар, поставлений позивачу підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита" позивачем було неодноразово направлено вимоги про повернення відповідачем стягнутих сум ПДВ. 
Позивач вказує, що станом на дату подання позовної заяви, відповідачем не було здійснення повернення зазначених коштів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач подав відзив, у якому проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити. 
Відповідач зазначає, що між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.
Відповідач вказує, що ним складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 27.03.2020 №3 та №4. Також відповідачем задекларовано та сплачено до бюджету податок на додану вартість за березень 2020 року (місяць, у якому мали місце операції з постачання товарів), що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2020 року, квитанцією №2 про подання цієї декларації, платіжним дорученням №69 від 08 квітня 2020 року.
Відповідач зазначає, що отримані від позивача суми ПДВ в розмірі 12 398,77 грн. до Державного бюджету України, що виключає можливість стверджувати про збагачення відповідача за рахунок позивача на вказану суму коштів.
За твердженнями відповідача у даному випадку набувач (відповідач) не збагатився за рахунок позивача, а перерахував кошти до Державного бюджету України на виконання вимог Податкового кодексу України, грошові кошти у розмірі ПДВ - 12 398,77 грн не можуть бути повернуті позивачу із застосуванням механізму, передбаченого ст. 1212 ЦК України, на які міститься посилання у позові. При цьому оскільки у даному випадку чинним законодавством України не передбачений порядок повернення платникам податку-продавцям перерахованих ними до Державного бюджету сум ПДВ за проведені операції з продажу товарів, звільнених від оподаткування податком на додану вартість, з урахуванням чого задоволення даного позову призведе до покладення на відповідача як продавця обов`язку повернути позивачу спірну суму ПДВ у розмірі 12 398,77 грн. з власних грошових коштів, чим буде порушено один з основних принципів господарювання, закріплених у ст. 6 Господарського кодексу України, що полягає у забезпеченні рівного захисту державою усіх суб`єктів господарювання.
Крім того, відповідач зазначає, що ним понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА, ВИКЛАДЕНОЇ У ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ.
Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначає, що відповідачем не спростовано той факт, що поставлений позивачу товар підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита". Отже, позивач був позбавлений обов`язку сплати сум ПДВ за договором.
Як вказує позивач, відповідачем не було здійснено повернення зазначених коштів, що є підставою для звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення зайво сплаченого податку на додану вартість у розмірі 12 398,77 грн., перерахованого на виконання договорів про закупівлю №21 від 25.03.2020 та №22 від 25.03.2020. 
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, чи відповідає зміст спірних договорів (товар, що постачається за цими договорами) нормам чинного законодавства, зокрема, Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224; чи наявні правові підстави отримання відповідачем суми ПДВ у загальному розмірі 12 398,77 грн. за поставлений товар.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Між Комунальним підприємством "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" (далі – замовник, позивач) та Приватним підприємством "Вівон", (далі – постачальник, відповідач) 25.03.2020 були укладені договори про закупівлю №№21, 22 (далі - договори).
Відповідно до умов договору №21 (п.1.1) постачальник зобов`язується у 2020 році поставити замовникові товари, зазначені в Специфікації (Додаток №1) до договору, а замовник – прийняти і оплатити такі товари. 
Найменування (номенклатура, асортимент) товару: ДК 021:2015: 33170000-2 - обладнання для анестезії та реанімації (37706 Контур дихальний апарату штучної вентиляції легенів, одноразового використання, 47691 Трубка ендотрахеальна з аспіраційною манжетою, 35815 Тримач ендотрахеальної трубки) (п. 1.2 договору №21).
Згідно з п. 2.1 договору №21 загальна сума договору становить 58 912,0 грн., у тому числі ПДВ – 3 854,06 грн.
Строк поставки товару: березень 2020 року (одноразово, згідно заявки) (п. 3.1 договору №21). 
Відповідно до п. 5.1 договору №21 оплата за фактично отриманий товар здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 30 календарних днів, з дня поставки товару за адресою замовника і згідно представлених постачальником документів, що підтверджують факт поставки (накладна). 
Договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання обома сторонами. Договір діє з 25.03.2020 до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання обов`язків сторонами (п. 12.1-12.2 договору №21). 
Відповідно до умов договору №22 (п.1.1) постачальник зобов`язується у 2020 році поставити замовникові товари, зазначені в Специфікації (Додаток №1) до договору, а замовник – прийняти і оплатити такі товари. 
Найменування (номенклатура, асортимент) товару: ДК 021:2015: 33110000-3 - медичні матеріали (шприці) (п.1.2 договору №22).
Згідно з п. 2.1 договору №22 загальна сума договору становить 130 611,96 грн., у тому числі ПДВ - 8 544,71 грн.
Строк поставки товару: березень 2020 року (одноразово, згідно заявки) (п. 3.1 договору №22). 
Відповідно до п. 5.1 договору №22 оплата за фактично отриманий товар здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 30 календарних днів, з дня поставки товару за адресою замовника і згідно представлених постачальником документів, що підтверджують факт поставки (накладна). 
Договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання обома сторонами. Договір діє з 25.03.2020 до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання обов`язків сторонами (п. 12.1-12.2 договору №22). 
Сторонами підписані Специфікації до договорів №21, 22. 
Так, за видатковими накладними №РН-0000011 від 26.03.2020 відповідачем був поставлений товар на загальну суму 58 912,00 грн. (у т.ч. ПДВ 3 854,06 грн.), №РН-0000007 від 26.03.2020 відповідачем поставлений товар на загальну суму 130 611, 96 грн. (у т.ч. ПДВ 8 544,71 грн). 
На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачу 58 912,00 грн., з них ПДВ 3 854,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 227 від 26.03.2020 та 130 611,96 грн., з них ПДВ 8 544,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 226 від 26.03.2020.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами частин першої, третьої статті 180 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, установленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до установленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України, в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення", вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
Податок на додану вартість, визначений в підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).
Пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17.03.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 затверджений перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість (далі Перелік).
До розділу "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", підрозділ "Медичні вироби для скринінгу хворих" Переліку включені наступні товари: контур дихальний одноразового використання для апаратів штучної вентеляції легень; трубки ендотрахеальні; фіксатор дихальної трубки з протизакусувачем; шприци, тощо.
У Специфікаціях до договорів №21, 22 від 26.03.2020 сторонами погоджено поставку наступного товару: контур дихального апарату штучної вентиляції легенів, одноразового використання, трубка ендотрахеальна з аспіраційною манжетою, тримач ендотрахеальної трубки, шприци одноразового застосування з голкою. 
Отже, визначені договором товари включені до Переліку товарів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020. 
Між сторонами відсутній спір щодо правильності визначення кодів УКТ ЗЕД та найменування продукції. 
Так, спірні договори укладені між сторонами після прийняття постанови КМУ № №224 від 20.03.2020. 
Відповідно до пункту 72 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, на період, що закінчується останнім числом місяця, в якому завершується дія карантину, що запроваджений Кабінетом Міністрів України у порядку, встановленому законом, на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), операції, передбачені пунктом 71 цього підрозділу та/або підпунктом 197.1.15 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу, що здійснені громадськими об`єднаннями та/або благодійними організаціями, не включаються такими громадськими об`єднаннями або благодійними організаціями при обрахунку загальної суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу.
Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.
Як встановлено судом вище, поставка та оплата товарів, за спірними договорами відбулася 26.03.2020. Тобто, після 17.03.2020. 
Таким чином, операції з поставки товарів за договорами №21, 22 від 25.03.2020 укладених сторонами, не підлягають оподаткуванню податком на додану вартість.
Відповідно до положень статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
З огляду на те, що відповідачем сума податку на додану вартість у розмірі 12 398,77 грн. (3845,06 грн. – договір №21 та 8 544,71 грн. – договір №22) отримана за товар, який не підлягав оподаткуванню, тому дана сума коштів є перерахованою поза межами договірних платежів та має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 12398,77 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договорами поставки продукції №21 та №22 від 25.03.2020 зі Специфікаціями (т. 1 а.с. 14-21, 24-26), видатковими накладними (т. 1 а.с. 23, 28), платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 22, 27), повторною заявою про повернення ПДВ №1698 від 18.10.2024 з доказами направлення (т. 1 а.с. 29-30).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з Приватного підприємства "Вівон" (місце реєстрації: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 44/1, оф. 103; ідентифікаційний код: 19430625) на користь Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" (місце реєстрації: 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1; ідентифікаційний код: 01985400) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 12 398,77 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 16.04.2026.

Суддя М.О. Ніколенко