ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/10465/24 пров. № А/857/48696/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання Грищук В.Б.,
представник позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року з питань заміни сторони виконавчого провадження у справі № 380/10465/24 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
суддя в 1-й інстанції – Гулкевич І.З.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. .Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,
В С Т А Н О В И В :
05 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з заявою в якій просила:
замінити сторону виконавчого провадження у справі №380/10465/24 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер. Правонаступником після смерті стягувача є ОСОБА_1 , дружина померлого.
Ухвалою з питань заміни сторони виконавчого провадження від 03 листопада 2025 року
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі у справі №380/10465/24 судом першої інстанції було відмовлено. 
З висновками суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до винесення неправильного рішення . Відмовляючи суд послався на статтю 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. 
Апелянт вказує, що померлому позивачу у цій справі недоотримана пенсія на виконання рішення суду, яке набрало законної сили за його життя нарахована не була, а самим же відповідачем не визнається недоотриманою на тій підставі, що за життя позивача рішення суду не було виконане, тобто перерахунок пенсії, яку позивач отримував у період свого життя не відбувся, не відбувся процес визначення нового розміру пенсії, суми місячної недоплати та суми заборгованості з виплати пенсії (суми недоотриманої пенсії). 
При цьому право на цю не нараховану позивачу пенсію визнано рішенням суду, яке набрало законної сили за його життя. Так, Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 22 січня 2025 року у справі № 380/10465/24 постановив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10 квітня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_2 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 10 квітня 2024 року. 
Апелянт зазначає про те, що заміна сторони позивача у справі № 380/10465/24 не породжує для правонаступника права вимоги виплати йому або будь-кому ще перерахованої (недоотриманої) суми пенсії. Саме тому з метою примусового виконання рішення суду дружина позивача у цій справі має бути визначена як його процесуальний правонаступник, що дасть можливість примусового виконання рішення суду в частині визначення розміру недоотриманої пенсії, право на яку вона (або будь-хто інший хто має право на недоотриману пенсію позивача) після цього зможе реалізувати або керуючись статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або керуючись нормами Цивільного кодексу України. 
Апелянт просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі №380/10465/24 та прийняти рішення про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 380/10465/24 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі №380/10465/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 в справі № 380/10465/24 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 квітня 2024 року №104650007068 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10 квітня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_2 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 10 квітня 2024 року.
Виконавчі листи по справі 380/10465/24 не видавались.
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25 червня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в с. Комарівка, Бучанського району, Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис №327.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .
Заявник, вважаючи наявним право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 , і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, в порядку статті 1227 ЦК України, звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила замінити сторону виконавчого провадження.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що статтями 1218, 1219 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:
1) особисті немайнові права;
2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Згідно із ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону № 1058-IV.
Вказані положення зазначеного закону дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера.
У разі відсутності членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за Законом № 1058-IV, можуть входити до складу спадщини.
На думку суду першої інстанції, у випадку відмови органу Пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії (заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням рішення суду), може бути підставою для звернення заявника до суду із позовом за захистом права на спадкування в порядку цивільного судочинства.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у межах цієї справи спірні правовідносини не допускають правонаступництва та у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження належить відмовити.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам розгляду вказаної заяви. 
Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
За приписами частини третьої статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
У цій справі 20.09.2024 Львівським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, тобто судовий розгляд закінчено, а тому здійснити заміну позивача в порядку ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України є неможливим.
Згідно з частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Порядком №22-1, зокрема, пунктом 2.26, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права.
Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1218, 1219 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Нормами статей 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відтак, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 у справі №520/926/21, від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21, від 05.12.2023 у справі №420/18164/23, від 15.12.2023 у справі № 805/2628/18-а, від 08.02.2024 у справі № 420/5064/22, від 13.02.2024 у справі №240/17105/21, від 15.02.2024 у справі №420/25417/21, від 11.04.2024 у справі №280/737/19, від 03.07.2024 у справі №420/8083/20, від 30.01.2024 у справі №420/8604/21 та інших.
Разом з тим, відмова пенсійного органу у виплаті заявнику таких сум може бути підставою для звернення останнього до суду із позовом за захистом своїх прав.
З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також приймаючи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання не може бути вирішене за правилами статті 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони у виконавчому провадженні.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28.11.2023 у справі №420/244/20 та від 14.03.2024 у справі №420/3331/21.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наведене є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі у справі №380/10465/24– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 16.02.26