Справа № 373/2846/25
Провадження № 2/373/219/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Залеської А.О.,
за участі секретаря судових засідань Руденко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

встановив:
Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування
Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила:
Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку 2008 року побудови загальною площею 60,80 кв.м., житлового площею 29,80 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: ганок «а»; сарай «Б»; гараж «Б1»; погріб «Б2»; убиральня «В», за адресою: АДРЕСА_1 ; 
Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1007 га (кадастровий номер 3211000000:01:091:0046) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
З 21.07.1984 по 18.03.2025 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого у 2008 році побудували житловий будинок загальною площею 60,80 кв.м., житловою – 29,80 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Забудовником значиться відповідачка ОСОБА_2 , які на підставі рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №56-111 від 26.03.1996 передано у безстрокове користування земельну ділянку для забудови згідно з планом. Пізніше, рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради №184 від 14.12.2007 відповідачці ОСОБА_2 була передана у власність вищевказана земельна, площею 0,1007 га (кадастровий номер 3211000000:01:091:0046) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. 
Зазначає, що спірне майно набуте сторонами у період шлюбу, за спільні кошти подружжя, а отже належить їм на праві спільної сумісної власності, що згідно ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України, ст. 368 ЦК України передбачає рівність часток співвласників. Вищевказане майно як цілісний садибний об`єкт може бути поділено між сторонами шляхом визнання за кожним з колишнього подружжя по 1/2 частки відповідного нерухомого майна. Однак, відповідачка не визнає право позивача на зазначене домоволодіння, вважає, що воно належить тільки їй лише по тій причині, що право власності на дане майно зареєстроване за нею. За кілька місяців після розірвання шлюбу - 26.06.2025 за заявою відповідачки позивач був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідачка погрожує позивачу виселенням з будинку. Отже між сторонами існує спір щодо поділу спільного майна, набутого під час шлюбу, що змушує позивача звернутись до суду за захистом своїх майнових прав.

Процесуальні рішення та дії у справі.
Ухвалою від 22.09.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачці запропоновано подати відзив на позов протягом шістнадцяти днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження.
Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче та судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала та 02.02.2026 направила суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності.
Представник позивача адвокатка Кравченко І.О. позов підтримала та надала суду пояснення по обставинам справи з посиланням на докази. 

Фактичні обставини, встановлені судом. 
21.07.1984 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького МРЮ в Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що складено актовий запис за № 106 від 21.07.1984. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повторне) Серії НОМЕР_1 (а.с.12).
18.03.2025 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.03.2025 у справі №373/230/25 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.07.1984, - розірвано (а.с.13-15).
З листа виконавчого комітету Переяславської міської ради №07-13/2149/2-25 від 10.09.2025 вбачається, що будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано у книзі реєстрації будівельних паспортів забудови земельних ділянок у 1996 році за р/№ НОМЕР_2 на підставі рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №56-111 від 26.03.1996 (а.с.16,17).
З копій матеріалів Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 вбачається, що відповідна земельна ділянка площею 1000 кв.м. згідно рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №56-111 від 26.03.1996 передана у безстрокове користування ОСОБА_2 із земель міськземфонду, для будівництва індивідуального житлового будинку згідно проєкту № 18-26-85-83 (житлова площа 84,92 кв.м., загальна 102,9 кв.м.) та господарських і побутових будівель і споруд (а.с.18-19). 
Копія Акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника ОСОБА_2 свідчить про виділ в натурі, із встановленням меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка має площу 1000 кв.м. (а.с.20).
Головним архітектором міста складено План забудови земельної ділянки площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_2 про проекту №181-26-85-83, де відображено проектуючий житловий будинок, господарчий сарай, дворова вбиральня, гараж, льох (а.с.21-22).
У 2011 році ОСОБА_2 подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, де зазначено інформацію про об`єкт будівництва, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1007 га (кадастровий номер 3211000000:01:091:0046) по АДРЕСА_2 (державний акт від 16.04.2008, р №. 010833200223) та згідно технічного паспорту від 31.01.2011 КП КОР Переяслав-Хмельницьке бюро технічної інвентаризації має такі основні характеристики: Житловий будинок «А» 2008 р/п., загальною площею 60,80 кв.м., житлова 29,8 кв.м., ганок «а», сарай «Б», гараж «Б1», погріб «Б2», убиральня «В». (а.с.31-33).
За змістом рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №738-19 від 01.12.2011 ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . КП КОР «Переяслав-Хмельницьке бюро технічної інвентаризації» провести реєстрацію нерухомого майна згідно даного рішення (а.с.24).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.07.2025 за ОСОБА_2 19.12.2011 зареєстровано право приватної власності (реєстраційний номер об`єкта 35429921) на ціле домоволодіння 2008 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).
Також відповідачці ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,1007 га (кадастровий номер 3211000000:01:091:0046) по АДРЕСА_2 , про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 415624 від 16.04.2008, який видано на підставі рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 14.12.2007 №184 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010833200223 (а.с.29-30,35).
Згідно висновку про вартість нерухомого майна (станом на 26.08.2025) ринкова вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1007 га, що розташована по АДРЕСА_3 , складає 113010,00 грн (а.с.36).
Згідно висновку про вартість нерухомого майна (станом на 27.08.2025) ринкова вартість житлового будинку з надвірними та спорудами по АДРЕСА_1 , складає 461470,00 грн (а.с.37).

Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання.
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.ч.1,2 ст. 355 ЦК України).
Відповідно ч.1,3,4 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно вимог ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності
подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути
спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму
спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар
доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того
з подружжя, який її спростовує (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі
№372/504/17 від 21.11.2018).
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати КЦС у постанові №308/13952/14-ц від 11.12.2019 також виснував, що за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.
За загальним правилом ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду.
Судома встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.1984 по 18.03.2025 . У цьому шлюбі вони придбали нерухоме майно, а саме: житловий будинок 2008 р. забудови з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1007 га (кадастровий номер 3211000000:01:091:0046) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, встановивши, що житловий будинок та земельна ділянка набуті сторонами за час шлюбу, відповідне майно суд відносить до об`єктів спільної сумісної власності колишнього подружжя, оскільки відповідачка не заперечує цього, а отже частки кожного із сторін у відповідному нерухомому майні є рівними. Тому, заявлене у позовній заяві спільне майно, підлягає поділу між сторонами шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частки домоволодіння та 1/2 частку земельної ділянки, оскільки будівлі та земельна ділянка, на якій вони розміщені, становлять єдиний об`єкт нерухомості та згідно положень ст. 377 ЦК України не можуть розглядатись як окремі та незалежні один від одного об`єкти поділу. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач не просив суд стягнути з відповідачки судовий збір та інші, понесені судові витрати, а тому суд не вирішує це питання при ухваленні рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку 2008 року побудови загальною площею 60,80 кв.м., житлового площею 29,80 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: ганок «а»; сарай «Б»; гараж «Б1»; погріб «Б2»; убиральня «В», за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1007 га (кадастровий номер 3211000000:01:091:0046) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Відомості про учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_4 .

Суддя А.О. Залеська