ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року місто Київ.
Справа № 932/7414/25
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5404/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Желепи О.В.,
суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційною скаргою Бузінського Андрія Васильовича в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 8 грудня 2025 року (у складі судді Андрейчука Т.В.)
у справі за позовом  ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Дніпра в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ТДВ "Експрес Страхування" про стягнення страхового відшкодування.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 лютого 2025 року на проспекті Олександра Поля, 96-А в місті Дніпрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , яким кермував ОСОБА_2 , та автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Пригода відбулась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху ОСОБА_3 у справі.
У результаті зіткнення автомобіль Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження. Вартість збитку, спричиненого власнику цього транспортного засобу, склала 206564,37 грн, що підтверджується висновком судової авто-товарознавчої експертизи від
03 квітня 2025 року № 8893, складеному експертом Крутенем В.І.
Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ "Експрес Страхування" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31 січня 2025 року № 226855519, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 1250000,00 грн на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих і 250000,00 грн на одну потерпілу особу, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.
Страховик ТДВ "Експрес Страхування" сплатив потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 80215,86 грн.
Не погоджуючись з сплаченою страховиком сумою страхового відшкодування, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі
133848,51 грн (206564,37 грн + 1500,00 грн витрат на дефектування + 6000,00 грн витрат на оплату судової авто-товарознавчої експертизи - 80215,86 грн виплаченого страхового відшкодування = 133848,51 грн).
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 8 грудня 2025 року у позов задоволено частково.
Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю "Експрес-Страхування" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 126348 гривень 51 копійка.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача 5 грудня 2025 року подав через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, що полягає у неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів.
Вказує, що при складанні Висновку, який був врахований судом першої інстанції, експертом не було враховано, що на момент пошкодження транспортного засобу, строк його експлуатації становить 9,24 років, а також відсутність доказів, які підтверджували б наявність гарантійних зобов`язань виробника, розрахунок страхового відшкодування для проведення відновлювального ремонту здійснюється на підставі ч. 3. ст. 27 Закону № 3720-IX, яка передбачає, що для транспортного засобу, строк експлуатації якого перевищує п`ять років, або щодо якого відсутні гарантійні зобов`язання виробника, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Зазначає, що Висновок складений на підставі Акту огляду від 21.03.2025 р. Відповідно до даного акту встановлено значно більший обсяг пошкоджень транспортного засобу FORD FUSION, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ніж було зафіксовано Актом огляду, який був проведений ТДВ «Експрес Страхування» і з яким погодився ОСОБА_2 , про що свідчить його особистий підпис.
Також звертає увагу, що актом огляду, який є додатком до Висновку експерта № 8893 від 03.04.2025 р. було двічі зафіксовано одні й ті ж пошкодження, зокрема п. 12 та п. 15 «Панель центральна ґратки радіатора», а також п. 13 та п. 14 «Панель нижня ґратки радіатора».
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.
8 січня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, якою просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Вказує, що позивач не є спеціалістом у галузі автотранспорту чи механіки та не являється експертом товарознавцем, у зв`язку з цим Позивач не мав можливості у повному обсязі оцінити масштаб пошкодження деталей транспортного засобу. У зв`язку з цим позивач звернувся для додаткової допомоги для визначення вартості нанесеного збитку до експерта-авто-товарознавця Крутінь В.І. після чого даним експертом був складений висновок в якому вказано, що вартість ремонту ТЗ становить - 206 564,37 грн., що суттєво відрізняється від суми яку порахував Відповідач
Вказує, пункти у висновку експертане дублюються між собою, про що свідчить перелік запасних частин та її вартість у висновку експерта, дані деталі мають різний номер та найменування відповідно до каталогу. Зазначає, що ТЗ, який належить позивачу по комплектації має накладки на гратки радіатора, і вищевказані деталі у кількості 5шт. і являються даними хромовими накладками. У звіті експерта від позивача на фото огляду ТЗ чітко видно що накладки на гратки радіатора (молдинг) повністю зруйновані і не підлягають відновленню.
Звертає увагу, що сам по собі факт перевищення строку експлуатації транспортного засобу понад п`ять років не дає страховикові права занижувати суму страхового відшкодування, якщо обрані ним аналоги не підтверджують можливість відновлення транспортного засобу до попереднього технічного стану. Страховик при визначенні розміру відшкодування зобов`язаний виходити з принципу повного відшкодування шкоди, передбаченого статтями 22, 1166, 1192 ЦК України.
У судове засідання учасники справи та їхні представники не з`явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2025 року на проспекті Олександра Поля, 96-А в місті Дніпрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , яким кермував ОСОБА_2 , та автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , під кермуванням ОСОБА_3 .
Постановою Кіровського районного суду міста Дніпра від 25 березня 2025 року у справі № 203/1568/25 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 15).
Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27 лютого 2025 року за участю автомобілів Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , та Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ "Експрес Страхування" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31 січня 2025 року № 226855519. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 1250000,00 грн на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих і 250000,00 грн на одну потерпілу особу (а. с. 16).
27 лютого 2025 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ "Експрес Страхування" з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 69, 70).
07 травня 2025 року відповідачем було прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у сумі 80215,86 грн, про що страховиком складено страховий акт від 07 травня 2025 № 4.25.00478-1 (а. с. 119). 09 травня 2025 року страхове відшкодування у сумі 80215,86 грн було сплачене позивачеві, що підтверджується платіжною інструкцією від 09 травня 2025 року № 6581364900 (а. с. 120).
Визначаючи розмір страхового відшкодування, ТДВ "Експрес Страхування" виходило з розміру матеріальних збитків, спричинених ОСОБА_2 пошкодженням його автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , визначених у звіті від 11 квітня 2025 року № 5857 про оцінку КТЗ, складеному ФОП ОСОБА_5 на замовлення страховика (а. с. 72-118).
Не погоджуючись з сумою страхового відшкодування, потерпіла особа, якою є ОСОБА_2 , оскаржив до суду рішення страховика ТДВ "Експрес Страхування" щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 80215,86 грн. Позивач стверджував, що розмір страхового відшкодування має визначатись згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 03 квітня 2025 року № 8893, складеним експертом Крутенем В.І.
21 березня 2025 року експертом Крутенем В.І. було проведено огляд автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 28). Цього ж дня огляд пошкодженого транспортного засобу був проведений на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_6 (а. с. 88-89).
Згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 03 квітня 2025 року
№ 8893, складеним експертом Крутенем В.І., вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженням його транспортного засобу унаслідок дорожньої транспортної пригоди, яка трапилась 27 лютого 2025 року, становить 206564,37 грн (а. с. 24-41).
Водночас відповідно до звіту від 11 квітня 2025 року № 5857 про оцінку КТЗ, складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 80215,86 грн (а. с. 72-188). У цьому звіті до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни включено вартість запасних частин, які є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Задовольняючи позов суд першої інстанції не прийняв при визначенні вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , звіт від 11 квітня2025 року № 5857 про оцінку КТЗ, складений ФОП ОСОБА_5 , оскільки у даному звіті відсутнє обґрунтування обрання певних аналогів оригінальних складових частин у зв`язку із положеннями ч. 2 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX. Також ТДВ "Експрес Страхування" не довело з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази, що ці аналоги відповідають технічним вимогам виробника транспортного засобу Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 .
Суд натомість виходив з розміру збитків, визначених у висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 03 квітня 2025 року
№ 8893, складеному експертом Крутенем В.І., проаналізувавши даний висновок на відповідність до норм чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом першим частини першої статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).
Таким чином, відповідно до наведених положень чинного законодавства, у випадку укладення між страховою організацією та юридичними або фізичними особами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, особою, відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором, є страховик (страхова організація).
За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів »:
1. Страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із:
1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті;
2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України;
3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати.

2. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.

3. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:
1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту;
2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації.

4. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку.
Страховик (МТСБУ) у встановленому ним порядку визначає перелік осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, та оприлюднює його на своєму веб-сайті.
Страховик (МТСБУ) зобов`язаний надати потерпілій особі інформацію про осіб, включених до переліку, передбаченого цією частиною.
Якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік включає менше трьох осіб, розташованих в межах 150 кілометрів від місця проживання потерпілої особи або місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, потерпіла особа має право самостійно обрати особу, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
У разі якщо строк експлуатації транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо нього є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, для здійснення відновлювального ремонту на вимогу потерпілої особи має бути визначений авторизований сервісний центр відповідного виробника, якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік не містить такого авторизованого сервісного центру.
За згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ).

5. У разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою.

6. Страховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати потерпілій особі її документально підтверджені витрати, пов`язані з оплатою послуг суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону.

Щодо прийнятності висновку авто-товарознавчої експертизи від 03 квітня 2025 року № 8893 колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Висновок експерта № 8893 складено на замовлення позивача, у ньому експерт власним підписом ствердив, що попереджений про відповідальність за завідомо неправильний висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. ст. 384, 385 КК України, та зазначив, що вказаний висновок підготовлено для подання для суду.
Враховуючи, що наданий позивачем висновок експерта відповідач не спростував, клопотань щодо призначення судом експертного дослідження з питань розміру нанесеної шкоди не заявив, місцевий суд на підставі наявних у справі доказів, дійшов цілком обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача різниці визначеного матеріального збитку із сумою сплаченого страхового відшкодування.
Апеляційна скарга переважно зводиться до незгоди з самим обчисленням шкоди, викладеному у висновку, на що судом першої інстанції надано вичерпне обґрунтування відхилення таких заперечень. Так, апеляційний суд погоджується з відхиленням судом першої інстанції доводів відповідача щодо того, що в акті огляду, який є додатком до висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 03 квітня 2025 року № 8893, було двічі зафіксовано одні й ті ж пошкодження, зокрема п. 12 та п. 15 "Панель центральна ґратки радіатора", а також п. 13 та п. 14 "Панель нижня ґратки радіатора". Ці пункти не дублюються між собою, про що свідчить перелік запасних частин та їх вартість у висновку експерта: 0425 панель в гратки рад DS7Z8200DA 11543.35; 0426 панель ц грат радіат DS7Z8200FA 11828.74; 0427 панель н гратки рад DS7Z8200HA 11416.14; 0428 панель н гратки рад DS7Z8200GA 10317.53; 0429 панель ц грат радіат +DS7Z8200EA 11412.34. Указані деталі мають різний номер та найменування відповідно до каталогу, а автомобіль Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 згідно з комплектацією має накладки на гратки радіатора, і вищевказані деталі у кількості 5 штук і є хромовими накладками на гратку радіатора автомобіля позивача.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не обґрунтовано обрання певних аналогів оригінальних складових частин у зв`язку із положеннями ч. 2 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX. Апеляційний суд акцентує увагу, що згідно ч.3 ст 27 ЗУ, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу. Разом з тим ТДВ "Експрес Страхування" не довело з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази, що обрані аналоги відповідають технічним вимогам виробника транспортного засобу Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 .
Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумаченню норм права на розсуд апелянта.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Бузінського Андрія Васильовича в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"- залишити без задоволення. 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 8 грудня 2025 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа 

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова