Справа № 948/39/26 
Номер провадження 2/948/212/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31.03.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого – судді     Косик С.М., 
за участю секретаря     Сизоненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

у с т а н о в и в :
у січні 2026 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 960,00 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитними договорами, право вимоги за якими перейшло до позивача від ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а до ТОВ «Вердикт Капітал» - від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на підставі договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (а.с.1-6).
Ухвалою від 02.02.2026 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 97).
У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 100-103,109,110), відповідач – рекомендованим листом за адресою реєстрації, яке повернуто 18.02.2026 та 2026 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.105,106 ). 
Представник позивача в позовній заяві просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.5 на зв.). Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. 
Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. 
Судом установлено, що 21.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг №2107840267904, за умовами якого та згідно Заяви-анкети, отримав на умовах строковості, зворотності та платності кредит у розмірі 4 000,00 грн, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік (365 днів), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил (а.с.26-28,50).
Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (п.1.2 договору).
Згідно п.1.4 Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом у наступному розмірі:
а) 2% за кожен день користування кредитом протягом орієнтовного строку за умови сплати всіх нарахованих процентів; 
б) процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, вказаною в п.14а, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення; 
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.14б;
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.14в.
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п.1.4.1 договору).
Згідно з п.1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) один рік (а.с.26 на зв.).
Позичальник сплачує комісію за надання, обслуговування і повернення кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення у розмірі 560 грн, яка не нараховується та не стягується, якщо позичальник повертає суму кредиту та нараховані проценти у термін, зазначений у договорі (п.1.10 договору).
Згідно Графіку платежів, що є додатком №2 до кредитного договору, сума платежу за розрахунковий період з 19.03.2021 по 03.04.2021 становить 5 280,00 грн, в тім числі: 4000,00 грн-сума кредиту, 1280,00 грн-проценти за користування кредитом (а.с.66).
Також, 21.03.2021 ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Y5» паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, аналогічна тій, яка викладена в кредитному договорі (а.с.67-68).
На а.с.69 є інформація щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій.
На а.с.70-72 є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування».
Згідно п.3.1 Правил товариство після укладення договору фінансового кредиту надає позичальнику фінансовий кредит шляхом безготівкового перерахування коштів однією сумою на банківський рахунок (картку) позичальника (а.с.71 на зв.).
Позичальник зобов`язується повернути товариству фінансовий кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку дії договору фінансового кредиту, та здійснювати необхідні платежі за договором не пізніше строків, визначених договором фінансового кредиту та Графіком розрахунків (п.4.1 Правил).
Як убачається з інформації, наданої ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», 21.03.2021 було здійснено переказ коштів у сумі 4000,00  грн, на номер картки НОМЕР_1 , номер договору 2107840267904, власник картки (емітент) КБ «ПриватБанк» (а.с.73).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2107840267904 від 21.03.2021, заборгованість ОСОБА_1 за період з 21.03.2021 по 30.11.2021 становить 33 960,00 грн (а.с.7-8).
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу за умовами якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг (а.с.12-20).
Згідно з платіжним дорученням №307600018 від 03.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено ТОВ «Сліжба миттєвого кредитування» оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 (а.с.21).
Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 03.12.2021 року, що є додатком №4 до договору факторингу №1-12, ТОВ «Вердикт Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно, що підтверджує факт переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги заборгованості (а.с.22,23).
За Реєстром боржників від 29.11.2021р., що є додатком №3 до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №2107840267904 від 21.03.2021 на загальну суму 33 960,00 грн (а.с. 24-25, 30).
Згідно з розрахунком заборгованості наданого ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 становить 67 708,00 грн (а.с.8).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до їх правонаступників (а.с.31-41).
28.02.2023 ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.42-43).
Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №10-01/2023, що підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.23,24).
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №2107840267904 від 21.03.2021 на загальну суму 67 708,00 грн (а.с.46-48, 49).
Як видно з розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Коллект Центр», загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.01.2026 складає 67 708,00 грн, загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором становить 33 960,00 грн (а.с.11).
За ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.
Отже, оскільки відповідачка не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про надання фінансових послуг №2107840267904 від 21.03.2021, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2021, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 33 960,00 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до ч. 1  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У ч. 2ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» долучено копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги №1961 від 01.12.2025, витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 (а.с.58-65).
Згідно з договором пронадання правовоїдопомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктами 2.1.1-2.1.6 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.
При цьому згідно положень п. 4.1 Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги (а.с. 58 на зв.).
Прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна (а.с. 62-63).
Згідно із заявкою № 1961 від 01.12.2025 сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації з вивченням документів: час - 2 год. вартість 2 000, ціна 4 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 3 год., вартість одиниці виміру 3 000, ціна 9 000,00 грн (а.с. 64).
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Підсумовуючи викладене, ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, зазначені вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №2107840267904 від 21.03.2021 у розмірі 33 960,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн та судовий збір у розмірі 2 622,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження юридичної особи: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП наданий позивачем 3679707358.

Суддя         С. М. Косик