Справа № 357/272/26
Провадження № 2-а/357/143/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Бебешко М. М. ,
при секретарі - Примак А. М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № БЦРТЦК/2343 від 26 грудня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.
В обґрунтування позову зазначив, що він з 21 серпня 2024 року працює в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» на посаді генерального директора.
11 грудня 2025 року до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» надійшло розпорядження № ВОБР/12655 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних працівників, згідно переліку, щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу № 186 від 11 грудня 2025 року відповідальною особою за ведення військового обліку КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» було оповіщено військовозобов`язаних працівників, згідно переліку про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та доведено відповідну інформацію під особистий підпис. 12 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано копію наказу № 186 від 11 грудня 2025 року з відповідними підписами військовозобов`язаних працівників про ознайомлення для подальшого врахування в своїй діяльності, що підтверджується підписом інспектора ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .
16 грудня 2025 року за результатами контролю виконання військовозобов`язаними працівниками КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №l» розпорядження №ВОБР/12655 та наказу № 186 від 11 грудня 2025 року, повідомлення про порушення ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено військовозобов`язаними працівниками «Білоцерківська міська лікарня №1» правил військового обліку, що підтверджується відміткою про прийняття від 17 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В подальшому лише 23 грудня 2025 року начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 , з порушенням строку встановленого статтею 254 КУпАП, було складено безпідставний протокол про порушення позивачем вимог абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487.
26 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову № БЦРТЦК/2343 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1' КУпАП, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень.
Зі змісту оскаржуваної постанови нібито вбачається, що : «...директор КНП БМР
«Білоцерківська міська лікарня №1l» ОСОБА_1 не забезпечив прибуття військовозобов?язаних працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.12.2025, шляхом їх перевезення від підприємства до ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушив вимоги абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, абз. 5 п. 4 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.».
Позивач не погоджується з такими висновками та заперечує наявність у своїх діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова ґрунтується на неповному й необ`єктивному з`ясуванні обставин справи. Крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на докази, які б підтверджували факт неправомірності дій позивача, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню.
Протокол про адміністративне правопорушення було складено з пропуском строку, визначеного ст. 254 КУпАП, а саме 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, в звязку з тим, що 16.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 було повідомлено про всі обставини виконання КНП БМР «Білоцерківська міська рада № 1» вимоги розпорядження № ВОБР/12655 від 11 грудня 2025 року. 
Натомість, начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_4 не врахованого того що, позивачем як керівником КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № l», вимоги розпорядження №ВОБР/12655 від 11 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 виконані у відповідності до вимог нормативно-правових актів, а саме: забезпечено оповіщення військовозобов`язаних (працівників) шляхом видачі наказу №186 від 11 грудня 2025 року «Про оповіщення військовозобов`язаних працівників щодо прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; доведено наказ до відома військовозобов`язаних працівників, згідно з переліком та під особистий підпис; проінформовано ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений строк про виконання отриманого розпорядження з наданням копій підтверджуючих документів та здійснено контроль виконання військовозобов`язаними працівниками КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» розпорядження № ВОБР/12655 та наказу №186 від 11 грудня 2025 року з подальшим письмовим поінформуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 про порушення військовозобов`язаними працівниками КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № l» правил військового обліку. Роботодавцем вчинено всі регламентовані мобілізаційним порядком заходи із забезпечення прибуття військовозобов`язаних працівників КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.
Ухвалою судді від 13 січня 2026 року після усунення недоліків позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав ухвалу про відкриття провадження в справі 19 січня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
17 лютого 2026 року від представника відповідача ОСОБА_7 надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити в задоволенні позову. 
Відзив обґрунтовано тим, що Позивач ОСОБА_1 з 24.08.2024 працює генеральним директором Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №1».Відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.12.2025 № ВОБР/12655, директор КНІ БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» Ревунець Р.Г. зобов`язаний був здійснити оповіщення військовозобов`язаних працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про виклик їх до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 15.12.2025 і забезпечити їх прибуття за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.12.2025 № ВОБР/12655, директор КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» ОСОБА_1 видав наказ № 186 від 11.12.2025 «Про оповіщення військовозобов`язаних працівників про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким військовозобов`язаних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було оповіщено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.12.2025. Однак, директор КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» Ревунець Р.Г. не забезпечив прибуття військовозобов`язаних працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.12.2025 шляхом їх перевезення від підприємства до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також не видав наказ про звільнення вказаних працівників від виконання обов`язків 15.12.2025.
23.12.2025, начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП серії БЦРТЦК 2343.
Відповідно до змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 , будучи керівником Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 1», в особливий період не виконав вимоги розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.12.2025 № ВОБР/12655, а саме не забезпечив прибуття військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.12.2025, порушивши вимоги абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Суд звертає увагу, що ухвалою про відкриття провадження від 13.01.2026 судом встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно рекомендованого повідомлення відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав копію ухвали про відкриття провадження 19.01.2026, натомість відзив на позов направлено 13.02.2026, з пропуском встановленого судом строку.
Разом з тим, суд приймає до розгляду відзив, з метою встановлення всіх обставин справи. 
Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не зверталися, відповідач подав відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань генеральним директором КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» призначений ОСОБА_1 . 
Згідно Розпорядження № ВОБР/12655 від 11.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 директору КНП Білоцерківська міська лікарня № 1 Ревунцю Роману здійснити оповіщення військовозобов`язаних підприємства про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 і забезпечити їх прибуття за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на 15 грудня 2025 року о 09 год 00 хв.
Згідно Наказу № 186 від 11.12.2025 генерального директора КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» «Про оповіщення військовозобов`язаних працівників про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким наказано ОСОБА_9 , інспектору з кадрів відділу кадрів – особі, відповідальній за ведення військового обліку оповістити про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 15 грудня 2025 року на 09:00 наступних працівників: ОСОБА_8 - слюсар-сантехнік господарчо-обслуговуючого підрозділу та ОСОБА_10 - слюсар-сантехнік господарчо-обслуговуючого підрозділу. Довести наказ до відома працівників, зазначених у підпункті 1.1 наказу до 12 грудня 2025 року включно. 
З наказом ознайомлені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про що свідчать їхні власноручні підписи.
16 грудня 2025 року генеральний директор КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» повідомлено керівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 про порушення військовозобов`язаними правил військового обліку. Повідомлено, що Розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.12.2025 №ВОБР/12655 КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» було поінформовано про необхідність оповіщення військовозобов`язаних працівників підприємства про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 15 грудня 2025 р. о 9:00. Наказом КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» від 11 грудня 2025 року № 186 працівники були поінформовані про дату і час виклику.
У результаті контролю за прибуттям військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 з`ясувалось що ОСОБА_11 1968 року народження та ОСОБА_12 1981 року народження за викликом не з`явились.
23 грудня начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст 210-1 КУпАП серії БЦРТЦК № 2343 про порушення ОСОБА_1 вимог абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487.
За змістом протоколу 11.12.2025 громадянин ОСОБА_1 , будучи керівником КНП БМР Білоцерківська міська лікарня № 1» в особливий період не виконав вимоги розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №ВОБР/12655 від 11.12.2025, а саме не забезпечив прибуття військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.12.2025, порушивши вимоги абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487.
Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 год 00 хв 26.12.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
26 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову № БЦРТЦК/2343 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1' КУпАП, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень.
За змістом постанови вбачається, що відповідно до протоколу громадянин ОСОБА_1 , будучи керівником КНП БМР Білоцерківська міська лікарня № 1» в особливий період не виконав вимоги розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №ВОБР/12655 від 11.12.2025, а саме не забезпечив прибуття військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.12.2025, порушивши вимоги абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно частини 1 статті 1 вищевказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», (зі змінами) введено правовий режим воєнного стану на території України, який триває і на даний час.
У відповідності до до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено загальну мобілізацію.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням статті 1 даного Закону, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частинами 1-2 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно частина 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 21 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами 3-5 статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560, в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови від 01.11.2024).
Вищевказаний Порядок визначає, зокрема, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно п. 13 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 керівники підприємств, установ, організацій з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування:
видають наказ керівника підприємства (установи, організації) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у якому зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання;
організовують через відповідальних осіб здійснення оповіщення у робочий час працівників підприємства (установи, організації) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис;
здійснюють на підприємстві (в установі, організації) інформаційне забезпечення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації;
повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства;
забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від підприємства (установи, організації) до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин чи звільнення їх від виконання обов`язків з урахуванням часу, необхідного для прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та у разі потреби часу на зворотній шлях;
невідкладно інформують відповідний районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про працівників, які відмовилися від отримання повісток, та працівників, які написали заяви про звільнення.
Згідно п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:
наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;
вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);
письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;
забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.
Судом встановлено, що позивач, як керівник КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» на виконання розпорядження № ВОБР/12655 ІНФОРМАЦІЯ_3 видав наказ № 186 від 11.12.2025 про оповіщення військовозобов`язаних працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15 грудня 2025 року о 09:00, з даним наказом вказані працівники були ознайомлені, що підтверджується їхнім підписом. Письмово 16.12.2025 повідомив керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 про порушення військовозобов`язаними правил військового обліку.
Як зазначив позивач в позовній заяві звернення від працівників про перевезення їх до ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом надання транспорту не надходило.
Натомість позивач вказав, що не наділений повноваженням примусово перевозити працівників.
Так, згідно п. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, суд погоджується з доводами позивача про неможливість здійснення керівником підприємства примусового перевезення працівників до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Також згідно ч. 1 ст. 119 КЗпП на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Таким чином на підставі норм трудового законодавства військовозобов`язані особи мали змогу з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 без видачі наказу про звільнення роботодавцем від виконання їх обов`язків.
Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, яка передбачає, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення та в постанові про адміністративне правопорушення заперечив, вказав, що він виконав вимоги п. 13 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Так, відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до частини другої статті 74 КАС обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Всупереч цього, відповідач не надав доказів порушення позивачем вимог абз. 6 п. 13 Порядку проведення призову громадянина на військову службу під час мобілізації, абз. 5 п. 34 та абз. 5 п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, та враховуючи положення ст.62 Конституції України, ст.280, 251 КУпАП, ст.77 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог щодо скасування постанови.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, у тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже суд вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення, тому позов підлягає до задоволення.
При вирішенні питання про стягнення судового збору суд вказує наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки справа, що розглядається, не є справою щодо накладення адміністративного стягнення (глава 22 КУпАП), а є адміністративною справою з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (накладення адміністративного стягнення) (стаття 286 КАС України).
Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, що міститься в постанові від 21.01.2021 року у справі № 361/8616/19.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.
Частиною 2 пп.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» становив 3328,00 грн.
З позовної заяви позивача вбачається, що предметом розгляду даної справи є правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення.
Отже, ставка судового збору за подачу позову становить 665,60 грн, який було сплачено позивачем, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також за подання заяви про забезпечення доказів 998,40 грн.
На підставі ч. 2 ст. 19, ст. 65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Ревунець до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю. 
Скасувати рішення суб`єкта владних повноважень – постанову від 26 грудня 2025 року № БЦРТЦК/2343 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1664,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, яким рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 . Місце знаходження: АДРЕСА_1 . Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 . 

Суддя	М. М. Бебешко