Справа № 589/4040/25
Провадження № 2/589/1209/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді       Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання:   Глоба С.А,
представника позивача      Мороко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Даниленка Геннадія Володимировича, третя особа: Шосткинська міська рада Сумської області, про захист цивільного права,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулась до суду 27.08.2025 через свого представника адвоката Мороко Сергія Олеговича, з позовом до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Даниленка Геннадія Володимировича, третя особа: Шосткинська міська рада Сумської області, про захист цивільного права.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15.08.2018 позивачка на підставі договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки площею, стала власницею 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, як помилково зазначено в договорі 0,0910 га, хоча фактично площа земельної ділянки складала 12/25 від тієї що вказана в договорі. Приватний нотаріус Даниленко Г.В. зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 12/25 частини житлового будинку, та право власності на земельну ділянку, проте помилково зазначив 1/1 замість 12/25 частини.
У подальшому 01.08.2022 позивачка на підставі договору дарування відчужила частини земельної ділянки з розташованою на ній частинною житлового будинку. У зазначеному договорі вказано, що розмір земельної ділянки складає 12/25 від площі 0,910 га. Таким чином, на думку позивачки, внаслідок порушень допущених при реєстрації речових прав на нерухому майно, після відчуження земельної ділянки в повному обсязі, за позивачкою досі обліковується частина земельної ділянки у розмірі 0,04732 га. Порушенням свого права позивачка вбачає у тому, що Державна податкова інспекція, користуючись відомостями з реєстру нерухомого майна, нараховує позивачу податок на землю.
Відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву.
Представник третьої особи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив що позовні вимоги визнає.
У судовому засіданні 03.03.2026 представник позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог, проте зазначив, що відповідач – приватний нотаріус у договорі дарування від 01.08.2022 виправив помилку допущену під час реєстрації 15.08.2018 права власності позивачки на земельну ділянку.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, клопотань заяв до суду не скеровували.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити., враховуючи такі мотиви.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Перевіряючи обставини справи судом установлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 15.08.2018, ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) уклали договір про те, що ОСОБА_1 прийняла у дар 12/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельну ділянку за номером АДРЕСА_1 . Частина житлового будинку якого відчужувалась за цим договором належала на підставі договору купівлі-продажу 12/25 житлового будинку, посвідченого 28.11.2005, приватним нотаріусом Спановським М.П. за №2410. Земельна ділянка площею 0,0910га надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та господарської забудови, склад угідь: молоповерхова забудова. Ця земельна ділянка належить дарувальнику на підставі договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки за №1604 від 15.08.2018.
Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №123147710 від 08.05.2018, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером №5911000000:05:006:0413 площею 0,091 га, державну реєстрацію якої здійснено 21.03.2018, за формою власності – приватна, розмір частки зазначено 1/1.
Відповідно до витягу з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №170774655 від 18.06.2019, житловий будинок який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,091 га, підставою для виникнення права власності на яке, є договір дарування частини житлового будинку та земельної ділянки №1604 від 15.08.2018. Право приватної власності на житловий будинок зареєстровано на 12/25 частини за ОСОБА_1 .
На підставі договору дарування частини земельної ділянки з розташованою на ній частиною житлового будинку від 01.08.2022, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 12/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і спорудта 12/25 частин земельної ділянки за номером АДРЕСА_1 .
Ретельно проаналізувавши надані докази суд ухвалюючи рішення керується такими нормами права.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 3 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).
Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).
За змістом позовної заяви та характером правовідносин який встановлено під час розгляду цієї справи, спір у позивача виник саме з власником земельної ділянки, яку ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки подарував 15.08.2018 попередній власник – ОСОБА_2 .
Так, із аналізу письмових доказів убачається, що реєстраційні дії приватного нотаріуса Даниленка Г.В. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером №5911000000:05:006:0413 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вчинені на підставі договору дарування від 15.08.2018.
Відповідно до вказаного договору дарування від 15.08.2018, ОСОБА_2 , який був власником земельної ділянки на момент укладення цього договору, подарував земельну ділянку з кадастровим номером №5911000000:05:006:0413 у розмірі 0,0910 га – в цілому, а не її частину.
Як зазначено у договорі від 15.08.2018, здійснено оцінку вартості частини житлового будинку та земельної ділянки, а не частини. Крім того, за текстом цього договору, сторони погодили всі умови дарування частини житлового будинку та земельної ділянки без визначення часток.
Таким чином, приватний нотаріус Даниленко Г.В. здійснив державну реєстрацію права власності на 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки з кадастровим номером №5911000000:05:006:0413 у розмірі 0,0910 га в цілому, на підставі правовстановлюючого документа – договору дарування від 15.08.2018.
Отже, скасування реєстраційного запису про право власності на 13/25 частин земельної ділянки з кадастровим номером №5911000000:05:006:0413, без вирішення з попереднім власником ОСОБА_2 питання щодо дійсної волі щодо відчуження на підставі договору дарування від 15.08.2018 спірної земельної ділянки або її частини, буде мати правові наслідки у виді порушення майнових прав останнього.
Проте, позовних вимог до ОСОБА_2 позивач не пред`явив.
Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо.
Таким чином, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем.
Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.
Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити у зв`язку з неналежним суб`єктним складом відповідачів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд залишає судові витрати щодо сплати судового збору за позивачем.
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Даниленка Геннадія Володимировича, третя особа: Шосткинська міська рада Сумської області, про захист цивільного права– відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 06.03.2026.

Суддя	Ч.М.Теміров