Справа № 301/3090/25
2/301/105/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" лютого 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Мелай В.Ю., за участі представника позивача Мешко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іршавської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до виконавчого комітету Іршавської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер його дідусь, ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з :
- житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .
Бабуся позивача- ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району було зроблено відповідний актовий запис №83 від 18.11.2011р.
Батько позивача, син спадкодавця, ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району було зроблено відповідний актовий запис №37 від 13.04.2012р.
Згідно довідки Іршавської міської ради №04.4-18/798 від 13.10.2025 р. на день смерті спадкодавця в будинку АДРЕСА_1 проживали: баба - ОСОБА_3 , 1932р.н. та позивач - ОСОБА_1 .
Згідно довідки Іршавської міської ради №04.4-18/797 від 13.10.2025 р. на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку . АДРЕСА_1 проживав позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки Іршавської міської ради №04.4-18/796 від 13.10.2025 р. на день смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в будинку АДРЕСА_2 був зареєстрований позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ще до смерті спадкодавців позивач облаштував будинок, обробляв присадибну земельну ділянку, збирав урожай, фактично прийняв спадщину після смерті дідуся, бабусі та батька, однак юридично не оформив право власності на будинок.
Отжепозивач стверджує, що він залишається єдиним спадкоємцем у порядку спадкування за законом на підставі ст.1266 ЦКУ( за правом представлення).
Відповідно до ч.2 ст.1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Факт смерті спадкодавців стверджено свідоцтвами про смерть.
Згідно ст.1270 ЦКУ «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини».
Однак, не дивлячись на те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, вступив у користування та володіння майном юридично оформити право власності на цю спадщину не має можливості, в зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушений звернутись для захисту своїх інтересів до суду.
Відтак, останній в порядку ст.392 ЦК України, змушений звернутися з даним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, натомість його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, а справу розглянути без участі позивача.
Представник відповідача виконавчого комітету Іршавської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, за наявними у справі матеріалами (а.с. 54).
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1  – ОСОБА_4 , всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. 
Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер спадкодавець ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .(копія свідоцтва про смерть а.с. 4).
Родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 стверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 9), копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України (а.с.35), копією свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 10) та копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 4).
Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все його майно, а саме житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .
За життя спадкодавець ОСОБА_2 розпорядження щодо свого майна не залишав.
Бабуся позивача, дружина спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району було зроблено відповідний актовий запис №83 від 18.11.2011р.(а.с. 5)
Батько позивача, син спадкодавця, ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району було зроблено відповідний актовий запис №37 від 13.04.2012р.(а.с. 6)
Згідно довідки Іршавської міської ради №04.4-18/798 від 13.10.2025 р. на день смерті спадкодавця в будинку АДРЕСА_1 проживали: жінка - ОСОБА_3 , 1932р.н. та позивач (внук) - ОСОБА_1 . (а.с. 12)
Згідно довідки Іршавської міської ради №04.4-18/797 від 13.10.2025 р. на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку . АДРЕСА_1 проживав позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 14)
Згідно довідки Іршавської міської ради №04.4-18/796 від 13.10.2025 р. на день смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в будинку АДРЕСА_2 був зареєстрований позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 13)
Тобто, єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 .
Інших осіб, які б претендували на спадкове майно після смерті спадкодавця, в тому числі, які мають право на обов?язкову частку у спадковому майні судом не встановлено. 
Також, суд встановив, що не дивлячись на те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, вступив у користування та володіння майном, юридично оформити право власності на цю спадщину він не має можливості, в зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушений звернутись для захисту своїх інтересів до суду.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд бере до уваги те, що відповідачем виконавчим комітетом Іршавської міської ради, не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.
Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -
Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іршавської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , власником спадкового майна , яке складається з житлового будинку та надвірних споруд , що розташовані в АДРЕСА_1 , в цілому.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 27.02.2026 року.

Суддя:   І. А. Даруда