ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 березня 2026 року	Справа №160/37423/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_2 , в якій просить:
визнати протиправними:
- Акт проведення спеціального розслідування від 20.08.2025 р., яким встановлений висновок про відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області;
- Наказ командира в/ч НОМЕР_1 №5900 від 24.08.2025, яким визнано відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області.
- Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023р. № 283 про щорічну основну відпустку солдату ОСОБА_1 з 05 жовтня 2023 року, терміном на діб та 2 доби на дорогу у м. Кривий Ріг;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 згідно з додатком №5 Положення про військово-лікарську експертизу №402 від 14.08.2008 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) отриманої солдатом ОСОБА_1 13.10.2023 бойової мінно-вибухової травми (акубаротравми) під час виконання бойового завдання в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач зазначив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року в справі №160/16338/25 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2025 року №4156 комісією військової частини проведено спеціальне розслідування та складено акт проведення спеціального розслідування за фактом ймовірного травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 .
За результатами спеціального розслідування оформленого актом комісії від 20.08.2025 року встановлено відсутність події травмування колишнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 р. в районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області, у зв`язку з перебуванням останнього у щорічній основній відпустці у період з 05.10.2023 по 17.10.2023 року.
У відповідності до розділу II пункту 11, абзацу 2 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах: України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року №332, а саме «перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку», травмування колишнього водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , не пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби.
Вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у отриманні ймовірного травмування колишнього водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 не встановлено.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №5900 від 24.08.2025 року встановлено відсутність події травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області.
ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню: акт проведення спеціального розслідування від 20.08.2025р., яким встановлений висновок про відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області; наказ командира в/ч НОМЕР_1 №5900 від 24.08.2025, яким визнано відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023 р. № 283 про щорічну основну відпустку солдату ОСОБА_1 з 05 жовтня 2023 року, терміном на діб та 2 доби на дорогу у м. Кривий Ріг, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2025 року для розгляду адміністративної справи №160/37423/25 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року, відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, заяву позивача про витребування доказів - задоволено, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 надати до суду завірені документи, які надала військова частина НОМЕР_1 на солдата ОСОБА_1 , коли направляла його на лікування до шпиталю та на медичне обстеження ВЛК Військової частини НОМЕР_3 у жовтні 2023 року.
15.01.2026 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_2 надійшли пояснення, в яких представник третьої особи зазначив, що військова частина НОМЕР_2 не має інформації щодо обставин отримання травми ОСОБА_1 . 
Про відсутність таких відомостей свідчить медична картка стаціонарного хворого №5833, відповідно до якої в анамнезі захворювання зазначено: 
«Зі слів хворого, з травня 2023 року неодноразово потрапляв під ворожі обстріли, після чого почав відмічати погіршення слуху. Крайній раз потрапив під обстріл 13.10.2023, після чого стан погіршився». 
Для встановлення причинного зв`язку зазначеної травми із захистом Батьківщини законодавством передбачено наявність довідки про обставини травми, яка видається військовою частиною за місцем проходження служби. 
У разі наявності зазначеної довідки, ОСОБА_1 необхідно звернутися до 20 Регіональної військово-лікарської комісії ( НОМЕР_4 РВЛК) для розгляду питання у межах компетенції.
З урахуванням викладеного, представник третьої особи просить врахувати надані пояснення під час ухвалення рішення по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року в задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №160/37423/25 за правилами загального позовного провадження - відмовлено.
12.02.2026 року на адресу суду від адвоката Кисилевич Сергія Федоровича надійшла заява про вступ в справу №160/37423/25 в якості представника позивача згідно з укладеним договором про надання правової допомоги в питаннях встановлення факту отримання бойової травми.
Згідно зі звітом електронної пошти Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 року представнику позивача на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано документи по справі для ознайомлення.
24.02.2026 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 Розділу І Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року №332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту.
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно з пунктами 8, 9 Розділу Інструкції:
8. Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
9. Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.
У період з 05.10.2023 по 17.10.2023 солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 перебував у щорічній основній відпустці за місцем проживання.
На підставі акту проведення спеціального розслідування за фактом ймовірного травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 від 20 серпня 2025 року №36003 комісія встановила, що 13.10.2023 колишній водій відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 , не отримував будь-яких поранень, травм під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Таким чином, у відповідності до розділу ІІ пункту 11, абзацу 2 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332, а саме «перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку», травмування колишнього водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 не пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2023 року № 66 вважається таким, що зарахований в списки особового складу частини, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою солдат ОСОБА_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.11.2023 № 321 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб рядового, сержантського і старшинського складу, якщо військовослужбовця перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, до їх повернення зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та на термін перебування у розпорядженні утримувати на всіх видах забезпечення та у списках особового складу батареї управління та артилерійської розвідки: солдата ОСОБА_1 .
Згідно виписного епікризу за медичною картою стаціонарного хворого № 5833 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 27.10.2023 по 07.11.2023 року з діагнозом хронічна сенсоневральна приглухуватість двобічна, погіршення; наслідки мінно-вибухової травми; шумові ефекти на внутрішньому вусі; цефалгічний синдром.
21.11.2023 року військовою частиною НОМЕР_1 надано солдату ОСОБА_1 направлення №693/163 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби у Десантно-штурмових військах ЗС України.
06.12.2023 року військовою частиною НОМЕР_2 надано довідку №2423 військово-лікарської комісії, згідно якої проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_2 06 грудня 2023 року солдата за мобілізацією ОСОБА_1 . Діагноз: наслідки мінно-вибухової травми (13.10.2023), акубаротравми у вигляді хронічної двобічної нейросорної приглухуватості зі сприйняттям ШМ 0м праворуч, 1.5м ліворуч, РМ 0,5 м праворуч, 5.0м. ліворуч. Травма тяжкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
09.12.2023 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, про що свідчить витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2023 року №352.
Відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.02.2024 року № 54 відповідно до підпункту 10 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України ( як особу, що визнано військово-лікарською комісією непридатною чи обмеженою придатною до військової служби) солдата ОСОБА_1 звільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 року №61 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув з району виконання бойових (спеціальних) завдань у самовільне залишення частини.
Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2024р. № 109 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 та вважається таким, що з 14 квітня 2024 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби - АДРЕСА_2 .
19.07.2024 року військовою частиною НОМЕР_5 видано довідку №2479 «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» згідно якої солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 07.08.2023 по 25.08.2023, з 14.09.2023 по 05.10.2023, з 18.10.2023 по 27.10.2023, з 20.12.2023 по 29.12.2023, з 03.01.2024 по 20.02.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України перебуваючи в н.п. Роботине, Вербове, Мала Токмачка Запорізької області.
14.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про видання наказу про призначення службового розслідування щодо обставин отримання 13.10.2023 року від артилерійського обстрілу снарядами ГРАД бойової травми (контузії) під час виконання бойового завдання аеророзвідки в н.п. Мала Токмачка та видати довідку про обставини травми.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року в справі №160/16338/25 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково та вирішено:
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не призначення та не проведення службового розслідування за обставинами отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 травми 13.10.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 призначити та провести службове розслідування щодо отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 травми 13.10.2023.
У решті позовних вимог - відмовити.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року в справі №160/16338/25 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2025 року №4156 комісією військової частини проведено спеціальне розслідування та складено акт проведення спеціального розслідування за фактом ймовірного травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 .
За результатами спеціального розслідування, оформленого актом комісії від 20.08.2025 року, встановлено відсутність події травмування колишнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2025р. в районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області, у зв`язку з перебуванням останнього у щорічній основній відпустці у період з 05.10.2023 по 17.10.2023 року.
У відповідності до розділу II пункту 11, абзацу 2 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах: України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року №332, а саме «перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку», травмування колишнього водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , не пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби.
Вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у отриманні ймовірного травмування колишнього водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , не встановлено.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №5900 від 24.08.2025 року встановлено відсутність події травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області.
ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню: акт проведення спеціального розслідування від 20.08.2025 р., яким встановлений висновок про відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області; наказ командира в/ч НОМЕР_1 №5900 від 24.08.2025, яким визнано відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023 р. № 283 про щорічну основну відпустку солдату ОСОБА_1 з 05 жовтня 2023 року, терміном на діб та 2 доби на дорогу у м. Кривий Ріг, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює та загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25 березня 1992 року.
Згідно з частинами 1, 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 за №332 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за №1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України.
За змістом пункту 1 розділу І Інструкції №332 Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідності до пункту 3 розділу І Інструкції №332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Пунктом 1 розділу II Інструкції №332 визначено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме, обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен (на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості не відкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції встановлено, що нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається в судовому порядку.
Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалася ліквідована військова частина.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний: негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції; залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо), - протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері; протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця; забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Згідно з пунктом 8 розділу ІІ Інструкції комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини (пункт 9 розділу ІІ Інструкції).
Пункт 10 розділу ІІ Інструкції визначає обставини, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3.
Пункт 11 розділу ІІ Інструкції визначає обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до пункту 17 розділу ІІ Інструкції командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо); командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.
У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.
Судом враховується, що в період з 05.10.2023 по 17.10.2023 солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 перебував у щорічній основній відпустці за місцем проживання.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023 року №283 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув з району виконання бойових (спеціальних) завдань у щорічну основну відпустку з 05 жовтня 2023 року, терміном на діб та 2 доби на дорогу у АДРЕСА_3 .
Підстава для надання щорічної основної відпустки рапорт солдат ОСОБА_1 від 02.10.2023 року №21229.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2023 року №308 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що прибув у район виконання бойових (спеціальних) завдань з щорічної основної відпустки 17 жовтня 2023 року та зарахований на котлове забезпечення з 18 жовтня 2023 року (підстава - рапорт командира батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2023 №22780 та відпускний квиток №К-563 від 03.10.2023).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2023 №308 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув з району виконання бойових (спеціальних) завдань до району безпосередньої участі у бойових діях з 18 жовтня 2023 року.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2023 року №308 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що прибув в район виконання бойових (спеціальних) завдань з району безпосередньої участі у бойових діях з 27 жовтня 2023 року.
Військовою частиною НОМЕР_1 26.10.2023 року солдату ОСОБА_1 видано направлення до військової частини НОМЕР_2 на консультацію до лікаря з діагнозом «хронічний отит».
Військовою частиною НОМЕР_2 26.10.2023 року солдату ОСОБА_1 видано направлення №833 до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 3» м. Запоріжжя на проходження обстеження із діагнозом «Хр. середній отит».
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2023 року №307 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув з району виконання бойових (спеціальних) завдань до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 3» м. Запоріжжя з 27 жовтня 2023 року.
Згідно виписного епікризу КНП «Міська клінічна лікарня № 3» м. Запоріжжя, солдат ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 27.10.2023 по 07.11.2023 у зв`язку із зниженням слуху.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2023 №318 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що прибув у район виконання бойових (спеціальних) завдань з комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 3» м. Запоріжжя з 07 листопада 2023 року.
Судом встановлено, що 06.12.2023 року військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_2 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 та видано довідку ВЛК № 2423 від 06.12.2023 відповідно до якої:
Діагноз: Наслідки мінно-вибухової травми (13.10.2023), акубаротравми у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглуховатості зі сприйняттям ШМ 0м праворуч, 1.5 м ліворуч, РМ 0.5м праворуч, 5.0м ліворуч.
Травма тяжкого ступеня.
Травма, ТАК пов`язана з проходженням військової служби.
Довідка про обставини травми відсутня.
У ході спеціального розслідування та зібраних доказів встановлено, що вказана довідка ВЛК з обґрунтуванням отримання травми як наслідку мінно-вибухової травми (13.10.2023), зроблено на підставі медичних документів та особистих пояснень солдата ОСОБА_1 .
Суд також враховує, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року в справі №160/16338/25 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково та вирішено:
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не призначення та не проведення службового розслідування за обставинами отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 травми 13.10.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 призначити та провести службове розслідування щодо отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 травми 13.10.2023.
У решті позовних вимог - відмовити.
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням (адміністративним, цивільним або господарським), яке набрало законної сили, не потрібно доводити знову при розгляді іншої справи між тими ж сторонами, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, обставини, встановлені судовим рішенням в справі №160/16338/25, яке набрало законної сили, мають преюдиційне значення при вирішенні справи №160/37423/25.
У подальшому, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року в справі №160/16338/25 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2025 року №4156 комісією військової частини проведено спеціальне розслідування та складено акт проведення спеціального розслідування за фактом ймовірного травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 .
За результатами спеціального розслідування, оформленого актом комісії від 20.08.2025 року, встановлено відсутність події травмування колишнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2025р. в районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області, у зв`язку з перебуванням останнього у щорічній основній відпустці у період з 05.10.2023 по 17.10.2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №5900 від 24.08.2025 року встановлено відсутність події травмування колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області.
Відтак, за результатами розгляду документів, а також результатів службового розслідування та висновків комісії при військовій частині НОМЕР_6 , судом вбачається, що у відповідності до розділу ІІ пункту 11, абзацу 2 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року №332, а саме «перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку», травмування колишнього водія відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , не пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що складені: акт проведення спеціального розслідування від 20.08.2025р., яким встановлений висновок про відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області; наказ командира в/ч НОМЕР_1 №5900 від 24.08.2025, яким визнано відсутність події травмування солдата в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.10.2023 у районі населеного пункту Мала Токмачка Запорізької області; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023р. № 283 про щорічну основну відпустку солдату ОСОБА_1 з 05 жовтня 2023 року, терміном на діб та 2 доби на дорогу у м. Кривий Ріг, є правомірними та скасуванню не підлягають.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник