ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 920/1061/23(589/4084/19) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" в особі керуючого санацією Шаматріна Євгена Миколайовича
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 (колегія суддів у складі: Пантелієнко В.О., - головуючий, Доманської М.Л., Отрюха Б.В.)
та рішення Господарського суду Сумської області від 08.09.2025 (суддя Яковенко В.В.) 

у справі № 920/1061/23(589/4084/19)
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"
до ОСОБА_1 
про стягнення 24401,36 грн, 

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог і хід розгляду справи
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (далі - Позивач) 26.09.2019 звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення 24401,36 грн заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 14.10.2016 по 31.12.2017.
2. Позов мотивовано тим, що самовільне відключення належного Відповідачу нежитлового приміщення від системи централізованого опалення не є підставою для звільнення його від оплати за послуги теплопостачання за спірний період. 
Хід розгляду справи
3. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.10.2023 відкрито провадження у справі №920/1061/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт".
4. Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2023 у справі №589/4084/19 вказаний позов задоволено. 
5. Постановою Сумського апеляційного суду від 19.06.2025 зазначене заочне рішення скасовано, закрито провадження у справі за вказаним позовом. 
6. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30.06.2025 задоволено заяву Позивача про передачу справи за встановленою юрисдикцією, передано справу №589/4084/19 до Господарського суду Сумської області. 
7. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.07.2025 прийнято вказану позовну заяву до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі №920/1061/23 про банкрутство Позивача.
Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
8. Позивач з 15.10.2006 забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки, визнаний надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради №226 від 28.07.2006.
9. Предметом господарської діяльності Позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організацій міста Шостка. Позивач є виконавцем комунальної послуги в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
10. Позивач забезпечує тепловою енергією на опалення, зокрема, будинок АДРЕСА_1 (далі - Будинок).
11. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.04.2019 власником нежитлового приміщення (квартир АДРЕСА_2 , 26 у Будинку) опалювальною площею 65,70 м2 є Відповідач, який набув у власність: квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.03.2008 та квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2008.
12. 01.06.2009 представники власника Будинку, монтажної організації, виконавця послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання та Відповідач як власник склали акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, який затверджено рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (далі - Комісія) згідно з протоколом від 01.02.2018 №1.
13. 11.06.2009 представники Позивача склали акт обстеження опалювального об`єкта - квартир АДРЕСА_2 , 26 у Будинку, в якому зафіксували, що на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії (протокол № 5 від 07.05.2009) здійснено демонтаж опалювальних приладів, обрізані стояки нарощені, через приміщення квартир проходять два стояка внутрішньобудинкової системи опалення, стояки внутрішньобудинкової системи опалення теплоізольовані та зашиті гіпсокартоном.
14. На заяву Відповідача про отримання дозволу постійно діюча міжвідомча комісія прийняла рішення про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення за вищевказаною адресою та надала перелік організацій, до яких необхідно звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення.
15. 25.09.2009 Позивач надав Відповідачу для виконання Технічні умови №63 на відключення системи централізованого опалення споживача при проектуванні та встановленні автономної системи опалення.
16. На виконання пункту 1.2. протоколу №5 Комісії від 07.05.2009 та пунктів 2.3, 2.4 Порядку Відповідач отримав проект газопостачання та опалення житлового будинку №12 кв. №№25, 26 по вул. Свободи в м. Шостка, погоджений Позивачем.
Стислий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
17. Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.09.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025, у задоволенні позову відмовлено. 
18. Судові рішення мотивовано тим, що Відповідач виконав усі передбачені законом умови для відключення належних йому об`єктів від мереж централізованого опалення, тому таке відключення не може вважатися самовільним. Отже, Відповідач з 01.06.2009 не споживає послуги з опалення, а заявлені Позивачем вимоги про стягнення заборгованості є необґрунтованими. 
Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
19. Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. 
20. Касаційну скаргу подано з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
21. Позивач вважає, що господарські суди попередніх інстанцій під час розгляду справи неправильно застосували положення пунктів 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за №630 (далі - Правила), та пунктів 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 за №4 (далі - Порядок), через неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, викладених у постановах від 16.05.2018 у справі №607/11933/15-ц, від 08.07.2020 у справі №554/946/18.
22. На думку Позивача, господарські суди в оскаржуваних судових рішеннях, формально застосувавши пункти 24-26 Правил, не надали їм належного системного тлумачення та фактично ототожнили факт заявленої відмови або окремих технічних дій із належним завершенням процедури відключення, що суперечить змісту цих норм та їх цільовому призначенню. 
23. Також Позивач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пунктів 2.6, 2.7 Порядку щодо визначення дати, з якої відключення споживача вважається завершеним та таким, що породжує припинення грошових зобов`язань, а саме: з дати складання акта про відключення квартири (нежитлового приміщення) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання або з дати затвердження Комісією акта про таке відключення. 
24. Позивач стверджує, що акт про відключення від 01.06.2009, на який посилаються господарські суди першої та апеляційної інстанцій, не було затверджено Комісією у спірний період, а відповідне рішення про його затвердження прийнято лише 01.02.2018 (протокол №1). Отже, фактично процедура відключення належних Відповідачу об`єктів розпочата в 2009 році та завершена в 2018 році зі складенням 12.01.2018 акта обстеження опалювального об`єкта та його затвердженням комісією 01.02.2018.
25. Водночас Позивач посилається на ненадання господарськими судами правової оцінки наданим ним доказам, які свідчать про функціонування системи опалення у спірний період та підтверджують можливість надання послуги: актам приймання теплоносія на опалювальний об`єкт - Будинок, актам перевірки роботи системи опалення, якими підтверджується робочий стан системи теплопостачання Будинку, акти обстеження щодо наявності транзитних стояків і відгалужень.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
26. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на касаційну скаргу не подав. 
Позиція Верховного Суду
27. Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги.
28. Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені за наслідком вирішення в межах справи про банкрутство спору про стягнення на користь позивача (боржника в справі про банкрутство) вартості послуг з постачання теплової енергії.
29. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів та інших правочинів.
30. В оскаржуваних судових рішеннях господарські суди першої та апеляційної інстанцій помилково послалися на положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017, який згідно з пунктом 1 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування та вводиться в дію з 01.05.2019 (за винятком окремих норм, які вводяться в дію, відповідно, через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом та з 01.01.2019). З огляду на таке відповідно до закріпленого в статті 5 Цивільного кодексу України принципу дії законів у часі положення зазначеного Закону не поширюються на спірні в цій справі правовідносини щодо виконання зобов`язань, які виникли, за доводами Позивача, у період з 14.10.2016 до 31.12.2017.
31. У вказаний період основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки було врегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004.
32. Відповідно до положень зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина 1 статті 19). Споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина 3 статті 20). 
33. За змістом положень частини 7 статті 26 та частини 3 статті 29 зазначеного Закону договір на надання послуг з централізованого опалення у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцем відповідної послуг та є договором приєднання. 
34. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін / тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством (частини 1, 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
35. Пунктами 18, 20 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за №630, передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць.
36. Відповідно до пунктів 24-26 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
37. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
38. У спірний у цій справі період процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП було врегульовано Порядком, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 за №4 (зі змінами та доповненнями). 
39. Відповідно до приписів Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії (склад комісії наведено в додатку 1). Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбуваються у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць (пункт 1.2). 
40. За змістом пунктів 2.1, 2.2 Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГПВ, зазначивши в ній причини відключення, а також надавши копію протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Таке рішення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. 
41. Після вивчення наданих власником документів Комісія в місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГПП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації, яке оформлюється протоколом. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником системи теплопостачання. 
42. Зокрема, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Такий проект виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником, він узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж (підпункти 2.2.1, 2.3.1, 2.4.2 Порядку). 
43. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період (пункт 2.5 Порядку).
44. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункти 2.6, 2.7 Порядку). 
45. Верховний Суд, зокрема, в постанові від 08.07.2020 у справі №554/946/18 (на яку послалися господарські суди в оскаржуваних судових рішеннях та Позивач у касаційній скарзі) зауважив, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.
46. Водночас необхідно наголосити, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду (зокрема викладеною в постанові 14.04.2020 у справі №908/1349/19) самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг. Відповідно, самовільне відключення споживача від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення його від оплати за послуги теплопостачання та для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією.
47.  У цій справі господарські суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 14.10.2016 по 31.12.2017, дійшли висновку, що Відповідач з 01.06.2009 правомірно не споживає послуг з опалення належного йому об`єкту в Будинку, оскільки виконав всі передбачені законом умови для його відключення від мереж централізованого опалення. 
48. При цьому господарські суди виходили з того, що 01.06.2009 представники власника Будинку, монтажної організації, виконавця послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання та Відповідача як власник склали акт відключення зазначених об`єктів від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, а 11.06.2009 представники Позивача склали акт обстеження зазначених об`єктів, згідно з яким на підставі рішення Комісії (протокол №5 від 07.05.2009) здійснено демонтаж опалювальних приладів, обрізані стояки нарощені, стояки внутрішньобудинкової системи опалення теплоізольовані та зашиті гіпсокартоном. Зміст зазначеного рішення Комісії, оформленого протоколом №5 від 07.05.2009, не був предметом дослідження у цій справі. 
49. Верховний Суд вважає безпідставним наведений висновок господарських судів першої та апеляційної інстанції про правомірне відключення об`єктів Відповідача від внутрішньобудинкових систем опалення саме з 01.06.2009. Адже згідно з встановленою Порядком процедурою такому відключенню має передувати отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, виконання та узгодження відповідного проекту з усіма організаціями, які видали зазначені технічні умови. За змістом пункту 2.5 Порядку, роботи з відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП здійснюються в межах реалізації відповідного проекту. І саме після закінчення таких робіт має бути складений акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП та затвердження його Комісією. 
50. Проте з встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин не вбачається, що станом на 01.06.2009 Відповідач отримав технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, виконав такий проект, узгодивши з відповідними організаціями, та реалізував його. 
51. Навпаки, з встановлених господарськими судами обставин вбачається, що, надавши дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення відповідних об`єктів, Комісія надала перелік організацій, до яких необхідно звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення, як це передбачено підпунктом 2.2.1 Порядку. Відповідач отримав, зокрема, технічні умови Позивача на таке відключення 25.09.2009, а також проект газопостачання та опалення, погоджений Позивачем (дата отримання господарськими судами не встановлена). 
52. У подальшому рішенням Комісії, оформленим протоколом №1 від 01.02.2018, затверджено акт про відключення належних Відповідачу об`єктів від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. 
53. З огляду на таке само по собі складення акта відключення належних Відповідачу об`єктів від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання 01.06.2009 та акта обстеження таких об`єктів 11.06.2009 не може бути визнано підставою для висновку про виконання Відповідачем передбаченої законодавством процедури відключення, завершальним етапом якої є подання акта Комісії, затвердження його на черговому засіданні Комісії та перегляд умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. 
54.  Оскільки таке затвердження акта щодо належного Відповідачу об`єкту відбулося лише 01.02.2018, немає підстав для висновку про те, що у період з 14.10.2016 по 31.12.2017 Відповідач не був споживачем комунальної послуги з централізованого теплопостачання. 
55. При цьому слід зауважити, що господарські суди під час розгляду справи не встановили обставин, які б свідчили про те, що Відповідач розробив і реалізував погоджений у встановленому порядку проект відключення та за наслідками цього передав акт на затвердження Комісії до початку опалювального сезону 2016-2017 років, а його затвердження здійснено лише 01.02.2018 внаслідок несвоєчасного виконання Комісією своїх обов`язків з його затвердження на черговому засіданні у розумні строки після подання. 
56. Тобто наразі відсутні підстави для висновку, що затвердження акта від 01.06.2009 відбулось зі спливом понад 8 років через здійснення неналежного урядування Комісією, створеною органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, а не у зв`язку з помилковим датуванням вказаного акта, тривалим строком розробки та / або реалізації проекту відключення, зволікання Відповідача з переданням акта на затвердження Комісії тощо. 
57. Водночас господарські суди першої та апеляційної інстанцій у оскаржуваних судових рішеннях дійшли передчасного висновку про те, що Позивач не спростував відсутність технічної можливості надання послуги з опалення, а факт надання Позивачем спірної послуги та факт її отримання Відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами.
58. Такий висновок не ґрунтується на наданні належної правової оцінки (із наведенням у мотивувальних частинах судових рішень мотивів прийняття до уваги або відхилення) наданих Позивачем до матеріалів справи доказів, якими він доводить обставини постачання відповідного обсягу теплоносія до Будинку в спірній період, обґрунтовує нарахування відповідного розміру заборгованості (актам приймання теплоносія на опалювальний об`єкт, актам перевірки роботи системи опалення тощо).
59. Отже, господарські суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не дотримались вимог статей 74, 86, 236, 269 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, із належним дослідженням зібраних у справі доказів та з урахуванням висновків Верховного Суду щодо правильного застосування норм матеріального права, які регулюють спірні у справі правовідносини, у зв`язку з чим дійшли передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.
60. Вказані порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж розгляду справи
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
61.  Виходячи з наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
62. Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
63. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, і в залежності від установленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Розподіл судових витрат
64. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" в особі керуючого санацією Шаматріна Євгена Миколайовича задовольнити частково. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 та рішення Господарського суду Сумської області від 08.09.2025 у справі №920/1061/23(589/4084/19) скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков