Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/591/26
Номер провадження2/711/1078/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,
ВСТАНОВИВ:
22 січня 2026 року ТОВ «Черкасиенергозбут», в інтересах якого діє представник за довіреністю Лук`яненко Владислав Васильович, звернулося до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5850 грн та судові витрати (вхідний №2863, а.с.3-9).
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно абз. 3 п.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території.
Відповідно до п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.
Згідно з абз. 2 п. 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі – Правила, ПРРЕЕ), у межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг або постачальника «останньої надії» не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг або постачальниками «останньої надії» відповідно. 
Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку (п.1.2.8 ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 7 Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач.
Форма договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, є Додатком №6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 та відповідно опублікована в електронній формі на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html. 
Згідно з п.1.1 вказаного договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Тобто, шляхом приєднання в тому числі вчиненням конклюдентних дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. 
Частиною 3 ст. 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Як вказано позивачем у позові, відповідний договір на електропостачання в якості публічного договору приєднання опубліковано на офіційному веб-сайті ТОВ «Черкасиенергозбут».
Наприкінці 2018 року початку 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» через свій офіційний веб-сайт, та засоби масової інформації повідомляли про умови електропостачання та необхідність укладення відповідного договору, в т.ч. прийняття його умов (акцепту), шляхом вчинення конклюдентних дій (п. 2 ст. 642 ЦК України).
Інформація опублікована на сторінках в мережі «Інтернет» за адресою:
- https://energozbut.ck.ua/news/29-schodo-postachannya-elektrichnoyi-energyi-pobutovim-spozhivacham-z-1-schnya-2019-roku.html («Щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам з 1 січня 2019 року» публікація від 13 грудня 2018 року) скорочене посилання - https://cutt.ly/rVkFELc;
- https://energozbut.ck.ua/news/722-publichni-dogovori-pro-postachannya-elektrichnoyienergiyi.html («Публічні договори про постачання електричної енергії» публікація від 02 січні 2019 року).
- https://energozbut.ck.ua/news/24-do-uvagi-pobutovih-ta-malih-nepobutovih-spozhivachv.html («До уваги побутових та малих непобутових споживачів!» публікація від «27»листопада 2018 року) скорочене посилання - https://cutt.ly/PVkGDpO.
Вказаними вище конклюдентними діями в контексті акцепту договору є фактичне споживання електроенергії, відсутність письмової відмови від отримання послуг, оплата споживачем вартості такої спожитої електроенергії, що, в свою чергу, підтверджується роздруківкою балансу споживача (виписка по особовому рахунку) із відображенням даних із білінгової системи ТОВ «Черкасиенергозбут» щодо нарахованих обсягів та здійснених відповідачами платежів в рахунок оплати вартості спожитої електроенергії.
Таким чином, позивач вважає, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приєдналися до умов публічного договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та оплати за спожиту електричну енергію.
Як зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви, ТОВ «Черкасиенергозбут» за об`єктом побутових споживачів – відповідачів за адресою будинок АДРЕСА_1 , відкрити особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.4.12 Правил, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем а також в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Для забезпечення вимог абзацу першого пункту 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01 січня 2019 року функції з розподілу електричної енергії (транспортування електричної енергії мережами оператора системи розподілу, експлуатація та ремонт ліній електропередач, підстанцій, припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, встановлення лічильників електроенергії та фіксація їхніх показів) покладено на ПАТ «Черкасиобленерго».
Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ «Черкасиобленерго» виступає в якості оператора системи розподілу та є розпорядником даних про обсяги спожитої електричної енергії споживачами, а ТОВ «Черкасиенергозбут» - як постачальник універсальних послуг, формує та виставляє споживачам платіжні документи на підставі даних комерційного обліку, отриманих від ПАТ «Черкасиобленерго».
Як зазначає ТОВ «Черкасиенергозбут» у мотивувальній частині позовної заяви, останнє виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідачі, всупереч умовам публічного договору та Правил, не виконали взяті на себе зобов`язання і не здійснювали вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії.
Так, відповідачі спожили за період з травня 2021 року по грудень 2025 року включно електричної енергії обсягом 3805 кВт*год на загальну суму 5850 грн 00 коп, однак не оплатили її вартість.
Таким чином, заборгованість відповідачів перед ТОВ «Черкасиенергозбут» за спожиту електричну енергію, за період з травня 2021 року по грудня 2025 року включно, становить 5850 грн 00 коп з урахуванням сплачених відповідачами в листопаді-грудні 2025 року 42,40 грн.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем щомісячно надсилалися відповідачам платіжні документи для погашення заборгованості за використану електричну енергію, шляхом поміщення їх до поштової скриньки за об`єктом побутового споживача - відповідачів. Крім того, до відповідачів неодноразово здійснювались виїзди на адресу з ціллю повідомлення про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, а також надіслано вимогу про сплату боргу №19Ц-7738-2025 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. 
У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що відповідачі були належним чином повідомлені про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, проте ними свідомо порушено взяті на себе зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги.
Оскільки відповідачами не було в повному обсязі сплачено заборгованість за спожиту електроенергію, що виникла за період з травня 2021 року до грудня 2025 року включно, тому позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5850 грн та витрати на сплату судового збору в сумі 3328 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 50 хв 26 лютого 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.53-54).
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання 26 лютого 2026 року о 10 год 50 хв не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо позивача, в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасник справи 08.02.2026 о 06 год 00 хв 07 сек (а.с.61 зворот). 
Водночас представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 26.02.2026 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (вхідний №8351, а.с.246).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання 26 лютого 2026 року о 10 год 50 хв не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без їх участі до суду не подали, відзиву до суду не направили (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). 
У зв`язку з цим, 26 лютого 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.04.2025, основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» є торгівля електроенергією (а.с.38-42).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №458416411 від 26.12.2025 суд встановив, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 (2/3 частин, на підставі свідоцтва про право на спадщину №4883 від 28.08.2023, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю.), ОСОБА_3 (1/6 частина, на підставі свідоцтва про право на спадщину №4885 від 28.08.2023, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю.) та ОСОБА_1 (1/6 частина, на підставі свідоцтва про право на спадщину №4887 від 28.08.2023, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю.) (а.с.30-32). 
Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)). 
Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право створює презумпцію належності цього права особам, які ним володіють внаслідок державної реєстрації. 
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідок Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №1443/1947-01-10, 1444/1954-01-10, 1425/1955-01-10 та 1437/1956-01-10, від 26.01.2026, що 27.01.2026 надійшли до суду і зареєстровані відповідно за вхідними №3426, 3427, 3407 та 3421, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи відповідно з 02.11.1996, 12.12.2012 та 02.11.1996 і дотепер, а відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 18.03.2009 і дотепер (а.с.49-52).
Із копії листа Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» «Щодо підтвердження обсягів спожитої електричної енергії» від 01.05.2025, суд встановив, що означений об`єкт нерухомості, співвласниками якого є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також наймачем якого є відповідач ОСОБА_4 , має єдиний особовий рахунок для фіксування споживання електроенергії, а саме: № НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_6 (а.с.33).
З розрахунку по ОР №71010114795 суд встановив, що, станом на квітень 2021 року, заборгованість зі споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , була відсутня; водночас обліковувалася переплата за надання означеної комунальної послуги в розмірі 500 грн. Проте, починаючи з травня 2021 року і до вересня 2021 року включно, згідно даних ОР №71010114795, споживачами було спожито електричної енергії на загальну суму 5892,40 грн, яка є незмінною до листопада 2025 року, тобто до часу, коли споживачі частково погасили заборгованість за спожиту електричну енергію (а.с.26-28). 
Таким чином, із досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідачі є споживачами комунальної послуги з постачання електричної енергії, що їм надає ТОВ «Черкасиенергозбут» до об`єкту нерухомого майна (будинку АДРЕСА_1 ), власниками якої є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , і право проживання в якій має відповідач ОСОБА_4 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).
Також у судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг (постачання електричної енергії) між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ) від оплати таких послуг.
Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства.
Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі – Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, якою встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, що були чинним на час виникнення спірних правовідносин, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, відповідачі є споживачами комунальної послуги з постачання електричної енергії в розумінні положень Закону №2189 у взаємозв`язку з положеннями ст. 67, 68 ЖК України, що були чинним на час виникнення спірних правовідносин, що їм надає ТОВ «Черкасиенергозбут» за вказаною вище адресою. 
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктами 30, 62, 84 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі – Закон №2019) передбачено, що електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №2019, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.56 Закону №2019, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі – Правила), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови..
Відповідно до п. 7 Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пунктом 1.2.8. Правил передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії..
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як встановлено судом, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням: http://energozbut.ck.ua/pob.html (а.с.10-13).
Згідно положень п.3.2.14 Правил, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, станом на час виникнення заборгованості зі сплати комунальної послуги з постачання електричної енергії (травень 2021 – вересень 2021 року), були наймачами житлового приміщення – будинку АДРЕСА_1 , а відповідно мали право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, були споживачами комунальної послуги, що надавалася позивачем до вказаного будинку, проте своєчасно та у повному розмірі не вносили плату за надану комунальну послугу з постачання електричної енергії, тому, згідно з розрахунком ТОВ «Черкасиенергозбут», мають солідарно сплатити заборгованість по оплаті комунальної послуги з постачання електричної енергії у розмірі 5850 грн (а.с.26-28).
Водночас суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що набуття відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права власності на відповідні частки в нерухомому майні – будинку АДРЕСА_1 , що мало місце 28.08.2023, не є підставою для стягнення з означених відповідачів розміру заборгованості зі сплати комунальної послуги відповідно до часток останніх в означеному нерухомому майні, тобто пропорційно їх часткам у спільній частковій власності, оскільки право власності ними набуте на житловий будинок АДРЕСА_1 лише 28 серпня 2023 року. У той же час, розмір заборгованості за комунальну послуги з постачання електричної енергії, що надавалася позивачем до будинку АДРЕСА_1 , виник у період з травня 2021 року до вересня 2021 року, тобто до часу набуття відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права власності на означений об`єкт нерухомості, який надалі лишається незмінним до листопада-грудня 2025 року, коли відповідачами було сплачено в рахунок погашення суми боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 42,40 грн. 
Оскільки в період часу, коли виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, що була поставлена позивачем до будинку АДРЕСА_1 , наймачами останнього були відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку, що саме означені відповідачі мають нести солідарну відповідальність за оплату комунальної послуги з постачання електричної енергії, а тому саме з означених відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість в сумі 5850 грн, що є предметом позову.
Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед позивачем у розмірі, що заявлений до стягнення.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальної послуги з постачання електричної енергії за спірний період у часі, а також своїх контррозрахунків заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що виникла в зв`язку з неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отриману комунальну послугу. Крім того відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у розрахунку по ОР №71010114795. Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав комунальну послугу, або відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися, у встановленому законодавством порядку, від отримання вказаної послуги.
З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, що їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Черкасиенергозбут», в частині стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заборгованості по сплаті комунальної послуги з постачання електричної енергії, підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем комунальної послуги з постачання електричної енергії, ним надана відповідна комунальна послуга відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як споживачам такої послуги до об`єкту нерухомості, наймачами якого були означені відповідачі в період часу, коли виникла заборгованість, що є предметом позову, наведені позивачем розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, а відповідно і не спростовані відповідачами, а тому до стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» підлягає заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 5850 грн, що сукупно утворилася за період часу з травня 2021 до вересня 2021 року і розмір якої є незмінним станом на грудень 2025 року.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з відповідача ОСОБА_1 , то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Проте суд, визначаючи заборгованість за надану комунальну послугу з постачання електричної енергії, що заявлена до стягнення з відповідача ОСОБА_1 , звертає увагу учасників справи, що ОСОБА_1 набула право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 лише 28.08.2023, тобто після того як виникла заборгованість з оплати комунальної послуги з постачання електричної енергії, що була поставлена позивачем до домоволодіння АДРЕСА_1 (травень-вересень 2021 року). Водночас, відповідач ОСОБА_1 , в означений період часу, не була наймачем вищезазначеного житлового приміщення, тобто остання не мала права проживати у будинку АДРЕСА_1 станом на час виникнення заборгованості зі сплати означеної комунальної послуги (травень-вересень 2021 року), а тому в неї відсутній обов`язок з оплати комунальної послуги з постачання електричної енергії, заборгованість за якою є предметом позову.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що позивачем, всупереч положенням ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 мала право проживати в означеному вище будинку в період виникнення заборгованості зі сплати комунальної послуги з постачання електричної енергії, тобто в період з травня 2021 року до вересня 2021 року.
Водночас матеріали справи не містять належних і допустимих засобів доказування тій обставині, що відповідач ОСОБА_1 , набувши право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що мало місце 28.08.2023, набула і обов`язок зі сплати відповідної комунальної послуги за період, що суттєво передує часу набуття у власність частини означеного нерухомого майна.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 слід відмовити з підстав необгрунтованості та недоведеності.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із досліджених платіжних інструкцій №14 від 20.01.2026 (а.с.1) та №125 від 18.11.2025 (а.с.2) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору сукупно в сумі 3328 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача у рівних частках, тобто з кожного по 1109,33 грн. Водночас у стягненні судових витрат з відповідача ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки судом встановлено, що відсутні правові підстави для стягнення суми заборгованості за комунальну послуги з відповідача ОСОБА_1 з підстав, що викладені в мотивувальній частині судового рішення. 
Суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_2 та/або відповідач ОСОБА_4 та/або відповідач ОСОБА_3 звільнені від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 322, 509, 525, 526, 541, 543, 610, 714 ЦК України, ст.5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст.1, 4, 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст. 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, за період з 01 травня 2021 року до 31 грудня 2025 року, в сумі 5850 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» в рівних частках судовий збір в сумі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень, тобто з кожного по 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 33 (тридцять три) копійки. 
Відмовити в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 26 лютого 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», ЄДРПОУ: 42474208, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166.
Відповідачі: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко