Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 р. № 520/1341/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування пункту, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: 
1. визнати протиправним та скасувати пункт 22 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 115/в від 18 грудня 2025 року про відмову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2. зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із документами про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняти по ній обґрунтоване рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 , установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 - батька ОСОБА_3 . Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом. 
Ухвалою від 23.01.2026 відкрито спрощене провадження по справі в порядку статті 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. 
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що на момент прийняття рішення про призначення виплати матері (березень 2025 року), юридичних підстав для призначення виплати дитині (рішення суду про батьківство) ще не існувало. А на момент розгляду заяви щодо дитини (грудень 2025 року), ліміт бюджетних зобов`язань за даним випадком був вичерпаний повним призначенням допомоги матері. А тому, на думку відповідача, позивачка обрала неналежний спосіб захисту порушеного права. Замість звернення з цивільним позовом до третьої особи (матері) про стягнення безпідставно набутих коштів (частини ОГД), позивачка намагається перекласти відповідальність на державу в адміністративному порядку, що, на думку відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позову або закриття провадження в адміністративній справі.
У відповіді на відзив позивачка підтримала правову позицію, викладену у позовній заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому, зазначила, що на даний час матері загиблого не була виплачена вся сума грошової допомоги за загиблого. 
Третя особа, ОСОБА_2 , надала до суду заяву, в якій зазначила, що вона дійсно отримує одноразову грошову допомогу після загибелі сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вона ж її онучка); лише дві особи мають право на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та її онучка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що проти задоволення позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту, зобов`язання вчинити певні дії - не заперечує.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 302 від 31.10.2022 року громадянин ОСОБА_4 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 та зарахований до списків особового складу на посаду стрільця-помічника гранатометника.
09.11.2022 року під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом територіальної цілісності та незалежності України під час відсічі агресії російських окупаційних військ, ОСОБА_4 зник безвісти і до 16.09.2024 року мав такий статус та перебував у Реєстрі зниклих безвісти осіб.
16.09.2024 року фрагменти тіла загиблого ОСОБА_4 за допомогою експертних досліджень ДНК-експертизи ідентифіковані Київським НДЕКЦ.
На підставі даних експертизи та впізнання, Боярським відділенням Київського обласного бюро СМЕ 17.09.2024 року складено лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 за № 263.
18.09.2024 року Богодухівським відділом ДРАЦС Харківської області складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 НОМЕР_2 .
Датою смерті ОСОБА_4 встановлений день його зникнення безвісти під час виконання службових обов`язків, а саме, 09.11.2022 року. 
Як стверджує позивачка, ОСОБА_1 , в період з 26 лютого 2022 року по жовтень місяць 2022 року, вона проживала разом з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою його місця мешкання в с. Губарівка Богодухівського району Харківської області.
07.06.2023 року (вже після зникнення ОСОБА_4 безвісті) у позивачці народилась спільна з ОСОБА_4 донька - ОСОБА_6 .
При народженні доньки ОСОБА_5 , дані про батька доньки були внесені позивачкою у відповідності до ст. 135 СК України та зазначено її прізвище ОСОБА_6 , що стало підставою для звернення позивачки до Кегичівського районного суду Харківської області про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з відповідною позовною заявою.
16.01.2025 за вх.№679 позивачка подала до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_4 у відношенні його доньки ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та направлена відповідному підрозділу МО України для виконання 16.01.2025 року за вих. №229/с. Підставою для подання заяви слугувала ухвала Кегичівського районного суду Харківської області про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі №624/1183/23 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 .
Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 16.04.2025 року по справі №624/1183/23 встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Богодухівським РАЦС внесено зміни до актового запису про народження доньки, де батьком зазначено громадянина ОСОБА_4 , а дані доньки зазначено як ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Після рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 16.04.2025 року по справі № 624/1183/23 про встановлення факту батьківства та внесення Богодухівським РАЦС змін до актового запису про народження доньки, позивачка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 з певним пакетом документів про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_4 у відношенні його доньки ОСОБА_3 , звернення зареєстрованио 01.08.2025 за вх. № 7938 та 01.08.2025 за вих. № 2827/с звернення направлено за належністю для прийняття рішення комісією Міністерства оборони України.
Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.12.2025 року № 115/в пункт 22: відмовлено ОСОБА_1 у призначенні частки одноразової грошової допомоги, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася після загибелі старшого солдата ОСОБА_4 (дата загибелі ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 вже призначено в повному обсязі іншим особам, які мали право на її отримання, а саме: матері загиблого (протокол від 21.03.2025 № 61/168 та 20.11.2025 № 219/168).
Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 у січні 2025 року звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_8 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. 
До заяви було додано повний пакет документів, передбачений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).
Розглянувши надані документи, Комісія Міністерства оборони України прийняла рішення, оформлене протоколом № 61/168 від 21 березня 2025 року, про призначення матері загиблого першої частини одноразової грошової допомоги.
Згодом, протоколом засідання Комісії МОУ № 219/168 від 20 листопада 2025 року, матері загиблого призначено другу частину одноразової грошової допомоги. 
Загальна сума призначеної та виплаченої допомоги склала 15 000 000 гривень, що відповідає розміру, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Не погоджуючись із рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII.
Згідно із частинами першою, другою статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця, а також на час звернення позивачки із заявою про призначення одноразової грошової допомоги на доньку та на час прийняття спірного рішення) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Відповідно до частини третьої статті 16-2 Закону № 2011-XII розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частинами першою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168, у редакції, чинній на час призначення першої частини одноразової грошової допомоги матері загиблого військовослужбовця та на час звернення позивачки із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги доньки загиблого військовослужбовця).
Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
У разі наявності особистого розпорядження осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови (крім осіб начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро), на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за вибором визначається розмір частки таких осіб у відсотках. Розмір допомоги осіб, які мають на неї право, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, визначається відповідно до розміру часток, зазначених в особистому розпорядженні, у відсотках.
У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України "Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, у рівних частках.
Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.
Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.
На виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час призначення першої частини одноразової грошової допомоги матері загиблого військовослужбовця).
Згідно пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 4 цього Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 9 цього Порядку, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 32 цього Порядку, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.
Пунктом 20 Порядку № 975 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
У разі подання заяви в паперовій формі до неї додаються копії документів разом з оригіналами (для посвідчення цих копій), а у разі подання заяви засобами електронної пошти заява та копії документів подаються з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
До заяви додаються завірені копії:
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби;
постанови відповідної військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
висновку судово-медичної експертизи за результатами токсикологічного дослідження про неперебування/перебування загиблої (померлої) особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або документа, виданого закладами судово-медичної експертизи, органами Національної поліції та/або закладом охорони здоров`я, в якому настала смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, що таке дослідження не здійснювалося;
документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою, сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), якій призначається та виплачується одноразова грошова допомога, з даними про прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, або довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім іноземців та осіб без громадянства) (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідному контролюючому органу та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
рішення суду про усиновлення дитини, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги усиновлювачам загиблої (померлої) особи;
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
свідоцтва про народження дитини або рішення суду про усиновлення цієї дитини загиблим (померлим), яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності або пенсійного посвідчення особи, якій призначено пенсію по інвалідності, - для виплати грошової допомоги непрацездатним дітям, вдові (вдівцю) та батькам загиблої (померлої) особи;
рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблої (померлої) особи з жінкою (чоловіком) без реєстрації шлюбу, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, - для виплати одноразової грошової допомоги чоловіку (жінці), який (яка) проживав (проживала) однією сім`єю із загиблою (померлою) особою;
медичного документа, що підтверджує вагітність, виданого відповідним закладом охорони здоров`я, - подається вагітними жінками для визначення кола осіб, які мають право на допомогу та визначення часток на отримання ними допомоги;
свідоцтва про народження онуків, свідоцтва про народження та смерть їх батьків - для виплати одноразової грошової допомоги онукам загиблої (померлої) особи;
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби);
рішення суду, що підтверджує факт перебування заявника, який є членом сім`ї загиблого (померлого), на його утриманні, який визначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або іншого документа, що є підставою для встановлення факту перебування на утриманні та призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до зазначеного Закону;
витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" - для визначення, що заявник не позбавив життя чи не вчиняв замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також, що заявник не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги особи, яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби, подають уповноваженому органові заяву про виплату одноразової грошової допомоги, документи, копії документів, зазначених в абзацах четвертому - двадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду, засвідченого у встановленому порядку.
Предметом даного судового розгляду є правомірність відмови Міністерства оборони України у призначенні частки одноразової грошової допомоги дитині загиблого військовослужбовця, народженій після його смерті, за наявності факту попереднього розподілу такої допомоги між іншими членами сім`ї.
Суть спору полягає у з`ясуванні, чи породжує факт народження дитини після загибелі військовослужбовця самостійне право на призначення одноразової грошової допомоги, гарантованої статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ, та чи може таке право бути реалізоване, якщо відповідна допомога вже призначена на користь інших отримувачів у повному обсязі.
Таким чином, вирішальним у цій справі є тлумачення положень пункту 2 Постанови КМУ №168 у системному зв`язку з нормами Закону № 2011-ХІІ і пунктом 2 Перехідних положень Закону № 3515-ІХ - у частині визначення моменту виникнення права на отримання допомоги та меж його реалізації.
З цього приводу, суд зазначає наступне.
Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (стаття 1 Сімейного кодексу України).
Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Права члена сім`ї має одинока особа.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частиною першою статті 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Статтею 2 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про охорону дитинства», яка закріплює основні принципи охорони дитинства, визначено, що всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частин першої, другої статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.
У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.
Таким чином, дитина, зачата за життя військовослужбовця, належить до кола членів його сім`ї у розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII, а тому має право на призначення одноразової грошової допомоги.
Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 16.04.2025 року по справі №624/1183/23 встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На підставі цього рішення Богодухівським РАЦС внесено зміни до актового запису про народження доньки, де батьком зазначено громадянина ОСОБА_4 , а дані доньки зазначено як ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Таким чином, факт кровної спорідненості між загиблим військовослужбовцем ОСОБА_4 та дитиною ОСОБА_6 встановлено в судовому порядку та підтверджено рішенням, яке набрало законної сили. Зазначене рішення є належним і допустимим доказом походження дитини від загиблого батька та має преюдиційне значення для цієї справи.
Окрім того, як встановлено судом, смерть військовослужбовця настала під час виконання ним обов`язків військової служби, і причинний зв`язок між загибеллю та захистом Батьківщини підтверджується довідкою про безпосередню участь від 08.08.2025 №04/4362, витягом з протоколу засідання штатної ВЛК від 17.12.2024 №4517. На підставі цього дитині надано статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця згідно витягу з протоколу №20 від 11.09.2025 та посвідчення серії НОМЕР_4 .
Отже, ОСОБА_3 є дитиною, яка зачата за життя військовослужбовця і народжена після його смерті, належить до кола членів сім`ї загиблого у розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII, а тому має право на призначення одноразової грошової допомоги.
Зазначене узгоджується з аналогічним висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2024 року у справі № 440/6725/23, у якій Суд також вказав, що виключення такої дитини з переліку отримувачів одноразової грошової допомоги є дискримінаційним.
Водночас, як встановлено судом, позивачка ще у грудні 2023 року звернулась до Кегичівського районного суду Харківської області з відповідною позовною заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 25.12.2023 року у справі №624/1183/23 прийнято до розгляду та відкрито провадження за вказаною позовною заявою.
16.01.2025 за вх.№679 позивачка подала до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_4 у відношенні його доньки ОСОБА_3 , разом з ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі №624/1183/23 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 .
Подана позивачкою заява про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги зареєстрована та направлена відповідному підрозділу МО України для виконання 16.01.2025 року за вих. №229/с. 
Отже, вже на момент прийняття рішення, оформленого протоколом № 61/168 від 21 березня 2025 року, про призначення матері загиблого першої частини одноразової грошової допомоги, у відповідача була наявна інформація про відкриття провадження у справі №624/1183/23 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 .
Згодом 20.11.2025 року рішенням тієї ж комісії № 219/168 матері загиблого призначено іншу 1/2 частину допомоги.
Як стверджує позивачка, що не заперечується відповідачем, у травні місяці 2025 року ОСОБА_2 отримала грошові виплати за даними рішеннями комісії МОУ у розмірі 1500000 грн. і до цього часу щомісяця отримує виплати частково від суми 7500000 грн у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану».
Окрім того, ОСОБА_2 не заперечує проти надання вищевказаної допомоги своїй рідній онуці, про що також свідчать першочергова заява до МОУ в січні місяці 2025 року, в якій ОСОБА_2 зазначено про наявність ще однієї сторони, яка має право на виплати в особі її онучки ОСОБА_3 та заява останньої до суду про свою згоду на виплату іншої частки від ОГД у відношенні онучки.
Тобто за три місяці до прийняття комісією МОУ рішення від 20.11.2025 року № 219/168 про призначення другої частини від загальної виплати матері загиблого ОСОБА_2 відповідач також знав про наявність іншого члена сім`ї загиблого - доньки ОСОБА_3 .
До того, вже було прийнято рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 16.04.2025 року по справі №624/1183/23, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Також, суд враховує, що майже одночасно з матір`ю загиблого, а саме ІНФОРМАЦІЯ_9 , позивачка надала до відповідного структурного підрозділу МОУ, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 першу заяву з пакетом документів на виплати у відношенні доньки, а також ухвалою Кегичівського районного суду по справі № 624/1183/23 про відкриття провадження за фактом визнання батьківства загиблого ОСОБА_7 у відношенні нашої доньки ОСОБА_5 , тобто станом на січень місяць 2025 року як матір`ю загиблого ОСОБА_2 , так і позивачкою майже одночасно були надані заяви на виплату одноразової грошової допомоги, зареєстровані та прийняті на розгляд відповідним органом МОУ.
Тобто, вже на час до прийняття першого рішення щодо виплати частки ОГД матері загиблого ОСОБА_2 21.03.2025 року, у відповідних уповноважених органах перебувала на розгляді заява позивачки про призначення виплат іншій стороні, яка була надана 16.01.2025 року, а також на час прийняття рішення щодо призначення другої частки виплат 20.11.2025 року, в МОУ з 01.08.2025 року знаходився на розгляді вже повний пакет документів на право про призначення виплат доньці загиблого ОСОБА_5 і виходячи з обставин справи та прийняття рішення про виплати лише одній стороні, тим самим, відповідні посадові особи, відповідальні за формування заяв та надання їх на розгляд комісії МОУ проігнорували наявність такої сторони, як і зареєстровану відповідну заяву з необхідним переліком документів від позивачки.
З огляду на викладене, рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги дитині загиблого є неправомірним, ухваленим без урахуванням усіх обставин справи, а тому, враховуючи, що на даний час одноразова грошова допомога виплачена іншій стороні лише частково, суд виснує про протиправність пункту 22 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 115/в від 18 грудня 2025 року про відмову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування вказаного пункту протоколу, а з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з прийняттям обґрунтованого рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі №560/12192/24, суд не приймає до уваги, оскільки встановлені у справі №560/12192/24 обставини не є релевантними до даних правовідносин.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, тому що не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 22 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 115/в від 18 грудня 2025 року про відмову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з прийняттям обґрунтованого рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп. 
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 10.04.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності сталого енергозабезпечення та Інтернет з`єднання, безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя  Марина Лук`яненко