Номер справи 175/12485/25
Номер провадження 1-кп/175/1526/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 
прокурорів  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
потерпілого       ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілого   ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого     ОСОБА_10 ,
обвинуваченого     ОСОБА_11 ,
свідків       ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 
ОСОБА_14 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №12025052390000807 від 05.07.2025, відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Краматорськ Донецької області, громадянин України, освіта середня спеціальна, розлучений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, кваліфікація дій обвинуваченого
05.07.2025 приблизно о 16:30 ОСОБА_11 перебував за місцем свого мешкання за адресою квартира АДРЕСА_2 та, почувши шум, піднявся на балкон 14 поверху вказаного будинку. 
Піднявшись по сходам на балкон 14 поверху, ОСОБА_11 побачив неповнолітніх ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та між ними виникла сварка. 
У ході сварки ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на балконі 14 поверху будинку АДРЕСА_3 , дістав правою рукою з правої кишені своїх штанів розкладний ніж та, утримуючи його у правій руці, підійшов до стоячого поруч неповнолітнього ОСОБА_8 та умисно наніс йому один удар клинком ножа в область черевної порожнини. Після чого, утримуючи неповнолітнього ОСОБА_8 за ліву руку, повернув його боком та надалі, утримуючи ніж в правій руці, наніс один удар в задню стінку грудної клітки справа. В подальшому ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зник. 
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_11 неповнолітньому ОСОБА_8 заподіяні наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана живота, проникаюча у черевну порожнину із пораненням шлунку, внутрішньочеревною кровотечею, яка утворилася від однієї дії гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення;
колото-різана рана задньої стінки грудної клітини справа, яка утворилася від однієї дії гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, та відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, яка потребує для свого загоєння строк лікування понад 6 днів, але менше 21 дня (трьох тижнів). 
Отримані тілесні ушкодження відносяться до тяжких та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_11 .
Суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину не визнав, вважав, що був у стані необхідної оборони.
Обвинувачений ОСОБА_11 надав показання, що події відбувались влітку 2025 року. Раніше в нього був конфлікт з свідком ОСОБА_15 у будинку, чув як свідок ламав двері ліфту. Минулого разу обвинувачений виганяв їх з під`їзду, а підлітки ображали його, та погрожували, взяли палки, повернулись та шукали, щоб його побити. Потім ОСОБА_15 ще не раз шукав його, обписував під`їзд, висловлював погрози, залучив потерпілого, щоб "загнати діда". Вони слідкували за ним, переслідували, травили його, вираховували, де він живе, а в нього вдома майстерня. 
5 липня він почув стук в двері, вийшов, нікого немає, вийшов на балкон, почув голоси. Вирішив перевірити і піднявся на 14 поверх, де побачив ОСОБА_15 з палкою та ще одного хлопця. Він зробив їм зауваження, почалась боротьба, обвинуваченому вдалось зробити захват "за руку з головою" ОСОБА_15 , але не душив. ОСОБА_15 почав проситись уйти, обвинувачений відпустився, а той накинувся на нього, кричав " ОСОБА_16 його". ОСОБА_15 вдвох з потерпілим схватили, його прижали до перил. ОСОБА_15 сказав " ОСОБА_17 перекинемо через перила" і вони почали виштовхувати його. 
Обвинувачений шукав вихід, став шукати ключі, щоб оборонятись ними, шарив по карману. Там був інструмент - канцелярський ніж, який він використовує для роботи. Завдавати шкоди не хотів, дістав ніж, перекладав із руки в руку, а потім відкрив ніж, лезо було приблизно 1-2 см довжиною. Сказав " ОСОБА_18 і "Брось палку" ОСОБА_15 , "Не підходьте". Почав відмахуватись ножем, але не цілився, мети задати ушкоджень у нього не було. Що відбулось далі, сам не зрозумів. ОСОБА_15 утік, тоді обвинувачений теж убіг. Вважає те, що відбулось, необхідною обороною. Ніж був канцелярський, не той, що вилучили під час обшуку. Ніж тримав у правій руці. Претензій до потерпілого немає.

З метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин кримінального провадження, суд допитав потерпілого та свідків, а також дослідив надані у судовому засіданні письмові докази:
Потерпілий ОСОБА_8  надав показання, що події відбувались в місті Краматорську у чотирнадцятиповерховому будинку на вулиці Паркова. Вони з друзями прийшли туди відпочити, піднялись на верхній поверх, бо звідти відкривається гарний краєвид з балкону, про що було відомо молоді. Разом з ним були його друзі - ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Коли піднялись на поверх, то дівчата були у тій частині, яка веде до ліфту, а вони ОСОБА_21 були в іншій частині сходового майданчику, ближче до сходів та балкону. Частини поверху між ліфтом і сходами з`єднуються балконом.
Коли вони вдвох з ОСОБА_21 були на сходовому майданчику, то побачили як ОСОБА_22 піднімається сходами до них з дубинкою. ОСОБА_22 без видимих причин почав конфлікт з ними. Почав бити дубинкою ОСОБА_15 , зав`язалась боротьба. Потерпілий ОСОБА_23 допомагав ОСОБА_15 відбиватись від обвинуваченого. В якийсь момент ОСОБА_21 вихопив палку в ОСОБА_23 та побіг донизу по сходах.
В цей момент потерпілий був у кінці балкону, а вихід до сходів йому загороджував обвинувачений. Між ними продовжувалась боротьба, вони наносили одне одному удари. Потерпілий побачив як обвинувачений дістав з кишені штанів розкладний ніж, розкрив його та, утримуючи у руці, наніс йому удар ножем в область живота, після чого ще декілька ударів, в тому числі в спину. Після цього обвинувачений побіг вниз сходами.
На балкон ліфтом підійнялись дівчата, побачили потерпілого та допомогли йому спуститись донизу ліфтом і надворі викликали швидку. Приїхали медичні працівники, надали йому першу медичну допомогу та відвезли до лікарні.
Свідок ОСОБА_24 надала пояснення, що влітку 2025 року відпочивала з друзями, прийшли до багатоповерхівки по АДРЕСА_3 . До будинку пішли, тому що було скучно, під`їзд відкритий в цьому будинку, знали що з 14-го поверху відкривається гарний краєвид. Раніше хлопці розповідали, що був конфлікт в цьому будинку з одним із мешканців.
В будинок заходили разом з хлопцями, піднялись на ліфті на верхній поверх, спілкувалась з подругою. Спустились, помітили відсутність хлопців, знову піднялись ліфтом на поверх, вийшли на балкон і побачили Матвія, він був поранений. Вони допомогли йому спуститись на ліфті та вийти на двір, викликали швидку. Приблизно через хвилину сходами вийшов з будинку ОСОБА_21 .
Коли ОСОБА_25 підняв футболку, було видно, що він поранений. Йому було погано. Він ліг на землю, чекали швидку. Хто саме його вдарив - не бачила.
Свідок  ОСОБА_12 показав, що влітку відпочивали з друзями, зустрілись біля ОСОБА_26 , пішли гуляти. Були ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 в центрі пішки, дійшли до висотки приблизно по обіді, піднялись на ліфті. Розмовляли, відпочивали і загубили дівчат в будинку.
На сходовий майданчик вийшов обвинувачений, в нього була палка в руці, сказав “Знов ти!” і почав бійку. Вдарив палицею по голові свідка, він почав чинити спротив. Разом з ОСОБА_25 їм вдалося забрати палку. Сама сутичка відбувалась на балконі біля перил в кутку. Обвинувачений дістав ніж і, утримуючи в правій руці, декілька разів вдарив ОСОБА_25 .
Куди саме попав обвинувачений, свідок не бачив. Бив приблизно в тулуб. Матвій казав “В нього ніж, в нього ніж”, а обвинувачений при цьому казав “Я вас всіх заріжу”. Після того, як обвинувачений завдав ударів ОСОБА_25 , він погнався за свідком з ножем. Свідок тікав сходами, а обвинувачений біг за ним і кричав “Віддай палку”. Біля 11-го поверху свідок викинув палку і обвинувачений перестав за ним бігти. Сходами свідок спустився на перший поверх і побачив, що дівчата вже вийшли з ОСОБА_25 з будинку - вони встигли спуститися ліфтом. Після цього викликали швидку, ОСОБА_25 забрали в лікарню.
Свідок ОСОБА_13  надала показання, що події відбувались в липні 2025 року. Вони разом з друзями гуляли містом, потім у висотці біля парку. Ліфтом піднялись на останній поверх, розмовляли, після чого з подружкою спустились на ліфті, хотіли заховатись від хлопців. Оскільки хлопців не було, вони вирішили піднятись знову на верхній поверх, і почули крики. Це був поранений ОСОБА_25 , він сказав “Мене пирнули”, вона разом з подружкою допомогла йому спуститись на ліфті і вийти на двір. Після цього з будинку вийшов ОСОБА_21 , він теж був побитий. Хлопці розповіли, що до них піднявся чоловік із палкою, кричав, напав на них, дістав ніж і вдарив Матвія. Самого обвинуваченого дівчата не бачили.

Також з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин кримінального провадження, судом було досліджено письмові докази: 
Рапорт інспектора-чергового Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно якого 05.07 о 16:47 отримано повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_14 про те, що 05.07.2025 о 16:44 за адресою: АДРЕСА_3 , щойно невідомий чоловік віком близько 50-60 років вдарив ножем в живіт та спину її друга ОСОБА_8 . Поранення проникаюче. Невідомий чоловік забіг у квартиру (т.2 а.с. 94).
Рапорт інспектора-чергового Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно якого 05.07.2025 о 16:48 від диспетчера 112 отримано повідомлення про те, що 05.07.2025 о 16:42. зателефонувала заявниця та повідомила, що за адресою: АДРЕСА_3 о чоловіка вдарили ножем та зв`язали з ШМД (т.2 а.с. 95).
Рапорт інспектора-чергового Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно якого 05.07.2025 о 17:42 отримано повідомлення зі служби «102» про те, що 05.07.2025 о 17:38 за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова госпіталізовано неповнолітнього ОСОБА_8 , який мав ножове поранення черевної порожнини тулубу (т.2 а.с. 96).
Рапорт інспектора-чергового Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно якого 05.07.2025 о 22:41 отримано повідомлення зі служби «102» про те, що 05.07.2025 о 22:39 звернувся до міської лікарні №2 потерпілий ОСОБА_12 , який повідомив, що 05.07.2025 о 16:00 за адресою: АДРЕСА_3 побили невідомі. Діагноз: забій мяких тканин тімяної ділянки зліва (т.2 а.с. 97).
Протокол огляду місця події від 05.07.2025з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості біля будинку АДРЕСА_4 , де відбулася подія. Під час огляду виявлено речовину бурого кольору, вилучено змив речовини бурого кольору, виявлено палицю на сходовому майданчику 8-го поверху (т.1 а.с.139-152).
Протокол обшуку від 05.07.2026 з фототаблицею, згідно якого слідчим проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення обшуку виявлено 6 ножів, змив з речовини бурого кольору на металевій сітці в раковині на кухні, ніж складний з дерев`яною рукояткою, виявлений в тканевій сумці чорного кольору (т.1 а.с.153-179).
Протокол огляду предмету від 05.07.2025 з фототаблицею, футболки чорного кольору з пошкодженнями та нашаруваннями речовини бурого кольору на передній нижній правій частині футболки, що належить ОСОБА_8 (том 1 а.с. 183-188).
Висновок експерта №130 від 07.08.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи дослідження медичних документів ОСОБА_8 , відповідно до якого згідно записів медичної документації у ОСОБА_8 виявлено: колото-різану рану живота, проникаючу у черевну порожнину із пораненням шлунку, внутрішньочеревною кровотечею (наявність 200 мл крові у черевній порожнині), яка утворилася від однієї дії гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення; колото-різана рана задньої стінки грудної клітки справа, яка утворилася від однієї дії гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, та відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, яка потребує для свого загоєння строк лікування понад 6 днів, але менше 21 дня (трьох тижнів). Можливість спричинення тілесних ушкоджень внаслідок власних дій виключається. Будь-яких даних про наявність алкоголю чи наркотичних речовин у потерпілого в наданих медичних документах немає. (т.1 а.с.196-197).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 на фото під №2 (згідно з довідкою ОСОБА_11 ) впізнав чоловіка, який 05.07.2025 приблизно о 16:30 в садовому майданчику 14 поверху в 1-му під`їзді буд.16 по вул. Парковій в м. Краматорську наніс йому ножем поранення в ліву частину живота та напав на нього і його знайомого ОСОБА_28 (т.1 а.с.200-203).
Протокол слідчого експерименту від 07.08.2025 з фототаблицею, під час якого потерпілий ОСОБА_8 на місці вказав на буд. АДРЕСА_3 , де 05.07.2025 перебував разом з друзями. Потерпілий вказав на місце, де він перебуваючи сходинковому майданчику 14 поверху разом з ОСОБА_12 побачив раніше невідомого йому чоловіка з палицею в руках. Потерпілий показав, як саме невідомий йому раніше чоловік стиснув розкладний ніж в руці, який дістав з кишені штанів, потім наніс потерпілому 1 удар лівою рукою в обличчя, тримаючи ніж в руці. Потерпілий показав, як йому невідомий чоловік наніс один удар правою рукою, утримуючи розкладний ніж в розкладеному положенні в руці, а саме в ліву частину живота попереду, а потім побіг сходами вниз (т.1 а.с.204-211).
Висновок експерта №137 від 12.08.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи по «Висновку експерта» №130 від 06.08.2025 ОСОБА_8 , відповідно до якого на підставі вивчення «Висновку експерта» №130 від 06.08.2025 та протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Експерт дійшов висновку, що судово-медична експертиза не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при обставинах, зазначених у ході слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.с.213).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 на фото під №3 (згідно з довідкою ОСОБА_11 ) впізнав чоловіка, який 05.07.2025 приблизно о 16:30 в садовому майданчику 14 поверху у під`їзді №1 в буд. АДРЕСА_3 наніс йому удар по голові та в область плечей, а потім спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а саме наніс удар ножем в лівий бік живота (т.1 а.с.214-217).
Протокол слідчого експерименту від 06.07.2025 з фототаблицею, під час якого свідок ОСОБА_12 вказав на місце, де він перебуваючи сходинковому майданчику 14 поверху разом з ОСОБА_8 побачив раніше невідомого йому чоловіка з палицею в руках. Свідок показав як раніше невідомий йому чоловік наніс удар палкою в область голови та удар головою в ділянку правої ключиці. Також показав, як ОСОБА_11 схопив ОСОБА_8 за футболку, потім дістав ніж з кишені, поклав до правої руки, а в цей момент ОСОБА_8 намагався чинити опір, наносячи кулаком правої руки удар в район носа ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_11 , схопивши ОСОБА_8 за футболку, ножем у правій руці наніс один удар в район лівої частини живота ОСОБА_8 (т.1 а.с.218-224).
Протокол отримання зразків для проведення експертизи від 06.07.2025 у потерпілого ОСОБА_8 (біологічні зразки) (т.1 а.с.227).
Протокол отримання зразків для проведення експертизи у свідка ОСОБА_12 (біологічні зразки) (т.1 а.с.230).
Протоколи отримання зразків для проведення експертизи від 06.07.2025 у обвинуваченого ОСОБА_11 (біологічні зразки) (т.1 а.с.233, 236, 239, 243).
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.07.2025, згідно якого 05.07.2025 о 23:56 затримано ОСОБА_11 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вилучено в ході особистого обшуку джинсові штани, клітчату сорочку, шкіряні черевики (том 2 а.с. 24-28).
Висновок експерта №3240/3501-БД від 06.08.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи по встановленню групової приналежності в зразках крові ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповідно до якого: при серологічному дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_8 встановлена група АВ за ізосерологічною системою АВ0; при дослідженні зразка крові підозрюваного ОСОБА_11 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А; при серологічному дослідженні зразка крові свідка ОСОБА_12 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В (т.2 а.с. 7-9).
Висновок №3240/3502-БД від 09.07.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи змивів речовини бурого кольору, отриманих в ході огляду місця події та обшуку, та зразків біологічних рідин потерпілого, обвинуваченого та свідка, на підставі «Висновку експерта» №3240/3501-БД, експерт дійшов наступних висновків:
- в слідах на фрагментах марлі зі змивами (об`єкти №1 "Змив РБК з ґрунту біля будинку 16", №2 "Змив РБК з підлоги ліфту", №3 "Змив РБК з підлоги на 14 поверсі") встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини; при дослідженні слідів крові (об`єкти №№1-3) були виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження цих слідів або від однієї особи з групою крові АВ, або можливе змішування крові в слідах від декількох осіб, груповим характеристикам крові яких властиві виявлені антигени А та В; не виключається можливість походження крові в об`єктах №№1-3 від потерпілого ОСОБА_8 оскільки виявлені антигени А і В є групоспецифічні для його крові;
- в сліді на змиві (об`єкт №4 "Змив РБК з палиці") встановлена наявність крові, з вмістом гемоглобіну людини. При цитологічному дослідженні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені; при визначенні статевої належності встановлене походження крові від особи (осіб) чоловічої генетичної статі; висловитись про походження сліду крові (об`єкт №4) від ОСОБА_12 , або будь якої іншої особи не представляється можливим, оскільки групова належність крові не встановлена.
- в сліді на змиві (об`єкт №6 "Змив РБК з поверхні металевої раковини") встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини; при серологічному дослідженні сліду крові (об`єкт №6) були виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження цих слідів або від однієї особи з групою крові АВ, або можливе змішування крові в слідах від декількох осіб, груповим характеристикам крові яких властиві виявлені антигени А та В; даних про присутність крові свідка ОСОБА_12 в цьому сліді при проведеному дослідженні не отримано, оскільки ізогемаглютиніни анти-А та анти-В, які є групоспецифічною складовою групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, до якої відноситься ОСОБА_12 не виявлені; не виключається можливість походження крові в об`єкті №6 від потерпілого ОСОБА_8 , оскільки виявлені антигени А і В є групоспецифічні для крові потерпілого.
- в сліді на змиві (об`єкт №5 "змив потожирової речовини з палиці"), наявність поту не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. 
Висновок №3240/3503-БД від 06.08.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи джинсових штанів, клітчатої сорочки ОСОБА_11 , чорної футболки ОСОБА_8 , на підставі «Висновку експерта» №3240/3501-БД, експерт дійшов наступних висновків:
- на наданих на дослідження штанах (об`єкти №№3,7,9,12,16,20) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. В об`єктах №№1,2, 4-6, 8,10, 11, 13-15, 17-19 на цих штанах та сорочці (об`єкти №№21-34) наявність крові не встановлена; при серологічному дослідженні слідів крові в об`єктах №№3,7,9,12,16,20 виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) групи АВ. Також не виключена можливість суміші в вказаних слідах крові осіб, груповим характеристикам яких властиві антигени А і В; не виключена можливість походження слідів вказаних об`єктів за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 ; оскільки в слідах крові об`єктів №№3,7,9,12,16,20 не виявлено ізогемаглютинінів анти-А і анти-В, які є групоспецифічною складовою крові ОСОБА_12 , даних про походження (присутність) його крові в слідах вказаних об`єктів не отримано; оскільки в слідах крові об`єктів №№3,7,9,12,16,20 окрім антигену В, який є групоспецифічним для крові ОСОБА_11 , в них ще виявлений антиген А, який йому не властивий, присутність крові підозрюваного в вказаних слідах можлива лише в якості суміші його крові з кров`ю іншої особи (осіб), груповій характеристиці якої властиві ОСОБА_29 
- на наданій на дослідження футболці потерпілого ОСОБА_8 (об`єкти №№35,36) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини; при дослідженні слідів крові в об`єктах №№35,36 виявлені антигени А і В, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) групи АВ. Також не виключена можливість суміші в вказаних слідах крові осіб, груповим характеристикам яких властиві антигени А і В; не виключена можливість походження слідів вказаних об`єктів за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 (т.2 а.с. 1-5).

Сторона захисту заявляла клопотання про визнання протоколу огляду місця події та обшуку недопустимим доказом, посилаючись на те, що протоколи містять недоліки оформлення, обшук проведено без попередньої санкції слідчого судді.
Аналізуючи протокол огляду місця події від 05.07.2025 (т.1 а.с.139-152) суд відмічає, що він дійсно має певний недолік оформлення, а саме відсутні підписи спеціаліста на кожному аркуші додатку до протоколу - фототаблиці. Однак фототаблиця містить підпис спеціаліста на останньому аркуші, що відповідає вимогам ч.3 ст.105 КПК України, та сам протокол за формою відповідає вимогам ст.104 КПК України, містить підписи учасників, опис проведеної процедури, перелік виявленого та вилученого в ході слідчої дії. А тому відсутність підписів на кожній сторінці фототаблиці не тягне за собою недопустимість протоколу загалом. Суд приймає протокол огляду місця події як належний та допустимий доказ.
Аналізуючи протокол обшуку від 05.07.2026 (т.1 а.с.153-179) суд відмічає, що фототаблиця також містить підпис спеціаліста на останньому аркуші, що відповідає вимогам ч.3 ст.105 КПК України, та сам протокол за формою відповідає вимогам ст.104 КПК України, містить підписи учасників, опис проведеної процедури, перелік виявленого та вилученого в ході слідчої дії. А тому відсутність підписів на кожній сторінці фототаблиці не тягне за собою недопустимість протоколу загалом. 
Захист наголошував, що обшук не було санкціоновано слідчим суддею. Суд відмічає, що проведення обшуку без поперднього санкціонування у слідчого судді було викликано невідкладним випадком, пов`язаний з врятуванням життя людей та майна.
В порядку ч.3 ст.233 КПК України відразу після обшуку слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку, проведеного 05.07.2026 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.180-181).
Суд приймає протокол обшуку від 05.07.2025 (т.1 а.с.153-179) як належний та допустимий доказ у цьому кримінальному провадженні.

Також захист висловлював інші аргументи щодо недопустимості окремих доказів та недоліків протоколів, прогалин у слідстві, які отримали відповідну оцінку судом:
- стверджувана суперечність у показаннях потерпілого і свідків щодо кількості ударів, черговості дій, кількості поверхів будинку. Суд відмічає, що показання від учасників подій безпосередньо отримано із спливом піврічного періоду часу, події мали сильне емоційне навантаження, що вочевидь впливало на здатність детально запам`ятати і відтворити події усіма учасниками. Саме сукупність досліджених доказів, а також відповідні протоколи, висновки СМЕ та взаємопідвтерджуючі показання дали змогу суду зробити висновки та встановити обставини, що лягли в основу доведеного обвинувачення в частині місця події, черговості дій та найменшої достеменно доведеної кількості завданих ударів.
- захист заперечував тяжкість ушкоджень. Суд відмічає, що єдиним належним доказом на підтвердження ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого є саме висновок судово-медичної експертизи №130 від 07.08.2025. Експерт кваліфікував колото-різану рану живота, проникаючу у черевну порожнину із пораненням шлунку, внутрішньочеревною кровотечею (наявність 200 мл крові у черевній порожнині), яка утворилася від однієї дії гострого предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, як тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя у момент спричинення. Згідно п.п."к" п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ 17.01.1995 №6) до ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів; відкриті ушкодження внутрішніх органів, розміщених в зачеревному просторі (нирок, наднирників, підшлункової залози) і в порожнині таза (сечовий міхур, матка, яєчники, передміхурова залоза, верхній і середній відділи прямої кишки, перетинкова частина уретри). Висновок експерта за встановлених ушкоджень потерпілого відповідає наведеним положенням Правил та жодних сумнівів у суду не викликає.
- захист зауважував про відсутність експертизи щодо знаряддя нанесення тілесного ушкодження. Прокурор пояснила, що в ході досудового розслідування не було знайдено ножа, який був саме знаряддям завдання тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки обвинувачений його викинув. Вилучені в ході обшуку ножі не були знаряддям злочину. Суд відмічає, що сама по собі відсутність віднайденого знаряддя не свідчить безумовно про непричетність особи до інкримінованого діяння, оскільки наявна значна сукупність доказів, що вказують на використання обвинуваченим ножа для завдання тілесного ушкодження - показання потерпілого і свідка, протоколи слідчих експериментів, футболка потерпілого із відповідними пошкодженнями, висновок СМЕ, сліди крові, виявлені в ході огляду та обшуку. Сам обвинувачений пояснив, що застосував ніж, хоч і заперечував, що це був саме розкладний ніж.
- захист відмічав суперечність у рапортах щодо часу і місця. Дослідивши рапорти (т.2 а.с. 94- 97), суд не встановив жодних суперечностей, оскільки відмінності у рапортах викликані тим, що повідомлення щодо події надходили від різних джерел (свідка, поліції, медпрацівників), не всі з яких були першоджерелами чи очевидцями, а обробляли по мірі надходження інформацію згідно відповідних процедур.
Відтак, суд визнає наведені докази, які були досліджені в судовому засіданні, як належні та допустимі, а сукупність - достатня та переконлива для доведення вини обвинуваченого "поза розумним сумнівом".

Вирішивши питання допустимості наданих і досліджених доказів, суд отримав можливість проаналізувати показання обвинуваченого з точки зору їх співвідношення з сукупністю усіх доказів.
Захисна позиція обвинуваченого ОСОБА_11 зводилась до наступного, потерпілий із свідком вчинили на нього напад, а він у стані необхідної оборони захищався, використовуючи в тому числі і ніж.
Суд розцінює захисну позицію як необґрунтовану, безпідставну, очевидно висловлену з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за фактично вчинене. Ці доводи сторони захисту повністю спростовуються вищенаведеними належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема показаннями самого обвинуваченого, потерпілого, свідків, які є послідовними, логічними, переконливими та узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів.
Так, відповідно до частини 1 статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається… від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Частиною 2 статті 36 КК України передбачено, що кожен має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади для захисту від суспільно небезпечного посягання.
Існування підстав для необхідної оборони повинно свідчити про те, що особа знаходиться у стані необхідної оборони, тобто у неї виникло право на захист охоронюваних інтересів шляхом завдання шкоди тому, хто посягає. Таке право існує у особи лише протягом часу, коли вона знаходиться в стані необхідної оборони. У разі, якщо такий стан закінчився, то право на необхідну оборону припиняється. Якщо незважаючи на це, особа все ж таки заподіює шкоду особі, що здійснювала суспільно небезпечне посягання, то вона підлягає кримінальній відповідальності за заподіяну шкоду на загальних підставах.
Водночас вирішення питання, чи перебувала особа у стані необхідної оборони, залежить від сукупності обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, на підставі всієї сукупності обставин має бути встановлено, чи зазнала особа посягання та чи були її дії зумовлені захистом від такого посягання. Окремим випадком спровокованого насильства є бійка, під час якої учасники застосовують один до одного насильство певного ступеня. Таке спровоковане насильство не можна вважати «посяганням» у тому значенні, яке цьому терміну надається статтею 36 КК України.
Це не виключає можливості, що особа опиниться в ситуації необхідної оброни, якщо ступінь спровокованого насильства очевидно перевищить той, який особа могла передбачити, наприклад, якщо в ситуації обопільної бійки один з учасників застосує або виявить намір застосувати значно вищий ступінь насильства, зброю. У таких випадках насильство може перетворитися в «посягання», що дає право на необхідну оборону.
Вказані висновки наведені у постановах Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 748/1226/18 та від 25 жовтня 2022 року у справі № 676/2606/18.
Версія сторони захисту щодо розвитку подій, від яких настало тілесне ушкодження потерпілого, зводиться до показань обвинуваченого про те, що потерпілий із свідком прийшли до під`їзду його дому із палкою та були ініціаторами конфлікту і бійки. Обвинувачений стверджував, що оборонявся від протиправних дій потерпілого та свідка, під час чого й можливо спричинив потерпілому тілесні ушкодження (як саме не зміг сказати)
Цю версію сторони захисту суд відхиляє, виходячи із досліджених у кримінальному провадженні доказів.
Так, з показань потерпілого та свідка ОСОБА_12 , протоколів слідчих експериментів встановлено, що саме обвинувачений підійшов до них з палкою та розпочав бійку, в ході бійки застосував захват до свідка, дістав ніж на завдав ударів потерпілому, при цьому погрожував їм словесно. Після завдання ударів потерпілому обвинувачений погнався і за свідком, якому вдалося втекти.
Сам обвинувачений показав, що дістав ніж і ударів потерпілому завдав в той момент, коли свідок вже утік, а його здоров`ю нічого не загрожувало, потерпілий жодних знарядь (палки, ножа і таке інше) не мав. Після втечі свідка і поранення потерпілого обвинувачений до правоохоронних органів не звертався, медичної допомоги не надав, а втік з місця події, викинувши ніж.
Будь-яких достовірних доказів перебування обвинуваченого в стані необхідної оборони, тобто суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, а відтак наявності в обвинуваченого предмету захисту на момент вчинення ним злочину, судом не встановлено. Обвинувачений, на переконання суду, у стані необхідної оборони не перебував та її межі не перевищував. Поведінка ж обвинуваченого під час та одразу після вчинення злочину, про що зазначено вище, беззаперечно свідчить про спрямованість його умислу саме на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.
Про наявність умислу в діях обвинуваченого на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень свідчить спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація, а саме: умисне нанесення кількох ударів неозброєному неповнолітньому потерпілому, який стояв в кутку балкону, ножем, в ділянку животу та грудну клітину, тобто в життєво-важливі органи.
Встановлені фактичні обставини свідчать про те, що обвинувачений виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Зваживши сукупність досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України доведена повністю.

Мотиви призначення покарання, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а саме:
ОСОБА_11 вчинив злочин за ч.1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. 
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №63 від 14.08.2025 у період інкримінованого діяння ОСОБА_11 виявляв ознаки «Параноїдного розладу особистості» (згідно МКХ-10: F60.0). За психічним станом у період інкримінованого діяння ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_11 виявляє ознаки «Параноїдного розладу особистості» (згідно МКХ-10: F60.0). На теперішній час за психічним станом ОСОБА_11 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом ОСОБА_11 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (том 2 а.с. 44-52).
Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_11 злочину - неспровокований напад на неповнолітніх осіб із використанням ножа під мізерним приводом, а саме непогодженим обвинуваченим перебуванням потерпілого у публічно доступному місці - на сходинковому майданчику багатоквартирного будинку.
Щодо стверджуваного стороною захисту щирого каяття обвинуваченого суд зауважує наступне.
Згідно послідовної практики Верховного Суду (наприклад, справа № 199/6365/19) розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
У цій справі обвинувачений заперечував інкриміновані обставини, заперечував провину у скоєному, не робив спроб відшкодувати шкоду потерпілому, а навпаки перекладав вину за події на останнього, оскільки той прийшов без дозволу до його під`їзду. Обвинувачений не тільки не просив вибачення у потерпілого, а натомість зазначав, що претензій до потерпілого не має.
Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. У цій справі поведінка не свідчила про бажання розкриття усіх обставин справи, правдиве повідомлення усіх деталей своєї злочинної поведінки. Обвинувачений не продемонстрував належного усвідомлення протиправного характеру своїх злочинних дій.
Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, стверджуване стороною захисту щире каяття ОСОБА_11 , оскільки воно відсутнє.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не інкриміновано.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_11 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_11 був фактично затриманий 05.07.2025. Строк тримання під вартою згідно ст.72 КК України слід зарахувати у строк відбування покарання.
Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалою суду був продовжений. Оскільки ризик переховування під тиском покарання на данному етапі досяг максимальної інтенсивності, суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити той самий – тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з часу набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 05 липня 2025 року до набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2025 на палицю, футболку чорного кольору, джинси синього кольору, клітчату сорочку, пару туфель - скасувати.
Речові докази: палиця в полімерному пакеті В455941, шість кухонних ножів, ніж складний з дерев`яною рокуяткою, змиви з обох долоней рук на марлеві тампони в паперових конвертах NPU-0441328, NPU-0441329, зрізи з нігтьових пластин з лівої та правої руки в паперовому конверті NPU-0441328, зразок крові ОСОБА_8 , зразок крові ОСОБА_11 , зразок крові ОСОБА_30 у паперових конвертах, джинси синього кольору, клітчата сорочка, пара туфель ОСОБА_11 в картонній коробці, футболка чорного кольору ОСОБА_8 в паперовому конверті, залишки змиву речовини бурого кольору з грунту (рослин), залишки змиву речовини бурого кольору з підлоги ліфту, залишки змиву речовини бурого кольору з бетонної підлоги на 14-му поверсі, залишки змиву речовини бурого кольору з поверхні палиці, залишки змиву речовини бурого кольору з поверхні металевої раковини, залишки змиву потожирової речовини з поверхні палиці у паперових конвертах, які зберігаються в кімнаті речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1