Справа № 749/1703/25
Номер провадження 2/749/137/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

20 квітня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ у порядку загального позовного провадження цивільну справу №749/1703/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором №448359-КС-001 про надання кредиту від 09.02.2022, що становить 16801,84 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту –6879,36 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 9247,68 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 674,80 грн. та понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №448359-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачу в розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку. Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за вказаним договором. У зв`язку з чим станом на 30.10.2025 виникла заборгованість у розмірі 16801,84 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту –6879,36 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 9247,68 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 674,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на вебпорталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 20.04.2026 року судом постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Здійснюючи правосуддя (ч.1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 09.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №448359-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З наданої Візуальної форми послідовності дій Клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства вбачається, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 09.02.2022 здійснила вхід в особовий кабінет та надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту. 
09.02.2022 о 11:14:09 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-7086 паспорт споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником).
09.02.2022 о 11:14:20 ТОВ «Бізнес позика» надіслало пропозицію (оферта) укласти Договір про надання кредиту, а ОСОБА_1 прийняла (акцент) пропозицію (оферту) ТОВ «Бізнес позика» укласти договір №448359-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5290 09.02.2022 11:14:42.
Після укладення Договору, 09.02.2022 о 11:16:06 Товариство направило (розмістило) клієнт в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа
Відповідно до п. 1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Строк на який надається кредит: 24 тижні. Процентна ставка за кредитом: в день 0,86166856 %, фіксована. Комісія за надання кредиту (комісія) – 1050,00 грн. термін дії Договору до 27.07.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 15360,00 грн. Цей кредит є споживчим кредитом.
Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку (п.2 Договору).
Графіком встановлено 12 платежів по 1280,00 грн. (п.3 Договору).
Відповідно п.4 Договору, у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, кредитодавець має право нарахувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після обов`язкового платежу, визначеного Графіком платежів, що встановлюються у розмірах, що наведені у Правилах.
Підписанням Договору позичальник підтверджує, що до укладення Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 «Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті Кредитодаця.
В наданій до позову Анкети клієнта (витяг з ІТС), заповненої відповідачем, зазначено: позичальник - ОСОБА_1 , її анкетні дані, РНОКПП НОМЕР_1 , сума бажаного кредиту 7000,00 грн., дата отримання кредиту 09.02.2022, номер банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_2 .
Товариством через систему TAC-Pay здійснено переказ грошових коштів на рахунок отримувача НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 , сума переказу 7000,00 грн., дата та час проведення 09.02.2022 о 11:17. Опис: перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_5 зг. до кредитного дог. № 448359-КС-001 від 09.02.2022.
Факт перерахування коштів підтверджується випискою АТ «Ощадбанк» по рахунку НОМЕР_6 , картка НОМЕР_2 та звітом по за період з 09.02.2022 по 27.07.2022. Також у повідомленні АТ «Ощабданк від 23.12.2025 підтверджено, що в Банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_2 до рахунку НОМЕР_6 у гривні.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №448359-КС-001 від 09.02.2022 вбачається, що станом на 30.10.2025 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 13634,89 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту –4892,32 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 8224,32 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 518,35грн. Нарахування здійснено за період з 09.02.2022 по 27.07.2022.
Позивачем також долучено до позову Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», які набрали чинності 05.11.2021 р.
Надані позивачем Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» визначають, у тому числі: порядок укладення договору, порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін.
Проте, Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», затверджені наказом директора від 03.11.2021, дата набрання чинності 05.11.2021, не містять підпису відповідача, та матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи 09.02.2022 року Договір №446241-КС-001.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Як вбачається з матеріалів справи, Договір №448359-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 09.02.2022 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту 7000,00 грн., дату його видачі 09.02.2022, строк надання коштів – 24 тижні, термін дії договору до 15.07.20225, розмір процентів – 0,86166856, комісія 1050,00 грн.
У договорі №448359-КС-001 про надання кредиту від 09.02.2022 зазначено, що його підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5290 09.02.2022 11:15. 
За вказаних обставин, суд уважає встановленим факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес позика» договору №448359-КС-001 про надання кредиту від 09.02.2022 із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме переказало кошти на платіжну картку клієнта, що підтверджується інформаційною повідомленням про переказ коштів, випискою АТ «ПУМБ» по рахунку НОМЕР_7 у гривні за період /БПК НОМЕР_8 та звітом по транзакціях з використанням/без використання БПК, що були випущені до рахунку НОМЕР_7 за період з 09.02.2022 по 15.07.2022. 
Відповідач ОСОБА_1 не оспорювала факт укладення нею вказаного договору в електронній формі, отримання кредиту, а також не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за договором у повному обсязі.
Також слід зауважити, що з розрахунку заборгованості за кредитним договором №448359-КС-001 від 09.02.2022 вбачається, що відповідач користувалася кредитним лімітом, частково повертала використану суму кредитного ліміту. 
Також, зміст наданого позивачем розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №№448359-КС-001 від 09.02.2022 з описом фінансових операцій підтверджує обсяг фактично отриманої позичальником суми та автоматичне списання позивачем суми простроченої заборгованості, а також списання нарахованих відсотків за користування кредитом.
Відповідачем суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого позивачем розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується наданими позивачем доказами.
Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд зазначає.
З урахуванням наведеного з відповідача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу та відсотків. 
З приводу нарахування та стягнення з відповідача комісії суд зазначає наступне.
Умовами договору передбачена комісія за надання кредиту–1050,00 грн. 
Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта плати за придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання фінансових послуг.
Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справі № 176/585/17 зазначив, що виходячи зі змісту вищевказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку (іншої фінансової установи), який отримав на те ліцензію, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, то така операція, як моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку (фінансової установи) та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором.
Таким чином, сплата позичальником на користь банку комісії у вигляді винагороди за надання кредиту та/або за зміну умов договору є нікчемною, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи - споживача, як слабшої сторони договору, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах.
Банк чи інша фінансова установа, не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє кредитодавець або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк чи інша фінансова установа, яка надає кредит неповноважні стягувати з позичальника плату (комісію) за його надання та управління кредитом, адже такі дії не становлять окрему фінансову послугу, яку б замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п.29 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17).
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 686/1696/15-ц від 09.12.2020, № 622/1148/13-ц від 09.12.2020, № 236/2227/17-ц від 09.12.2020, № 724/1391/16-ц від 25.11.2020, № 483/2022/17-ц від 11.11.2020 та інших.
Відповідні висновки Верховного Суду стосуються усіх суб`єктів фінансових послуг з надання кредиту (позики).
Судом встановлено, ТОВ «Бізнес Позика» згідно Витягу із Державного реєстру фінансових установ від 14.03.2024 № 27-0026/20163, відповідно до якого 14.03.2024 Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ «Бізнес Позика» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41084239) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги – надання коштів та банківських металів у кредит. Статус ліцензії – чинна. Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 880 від 06.04.2017. 
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач неправомірно визначив в кредитному договорі сплату позичальником комісії за надання кредиту в розмірі 1050,00 грн. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, а сплачений платіж комісії в розмірі 375,20 грн. підлягає врахуванню в загальну суму заборгованості.
Довідки про стан заборгованості за Договором вбачається, що загальна заборгованість складає 16801,84 грн. Таким чином з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15751,40 грн. (16801,84 грн. – 674,80 грн. – 375,200 грн.)
Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Бізнес Позика» підлягає частковому, а саме з відповідача підлягає стягнення заборгованість за Договором №448359-КС-001 про надання кредиту від 09.02.2022 у сумі 15751,40 грн.
Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом ст. 141ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (93,75%) у сумі 2271,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.10, 12, 19, 81, 141, 142, 258-260, 263-265, 267, 274-279, 435 ЦПК України, ст. 207, 509, 525, 526, 530, 536,599, 626- 638, 1048- 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, код ЄДРПОУ 410844239) заборгованість за Договором №448359-КС-001 про надання кредиту від 09.02.2022 у сумі 15751 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, код ЄДРПОУ 410844239) судовий збір у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя         М.С. Чигвінцев