ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року	Львів	Справа № 460/6599/25 пров. № А/857/28892/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

суддя у І інстанції Гресько О.Р., 
час ухвалення судового рішення не зазначено,
місце ухвалення судового рішення м. Рівне,
дата складення повного тексту рішення 11 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі – ГУ НП) №283 від 19.03.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та звільнення зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;
визнати протиправними та скасувати накази начальника ГУ НП від 26.03.2025 № 93 о/с “По особовому складу” та від 27.03.2025 № 94 о/с “По особовому складу”;
поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУ НП;
стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі №460/6599/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні позову було відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, винесено накази №283 від 19.03.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", 26.03.2025 № 93 о/с “По особовому складу” та від 27.03.2025 № 94 о/с “По особовому складу” та накладено на позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов у повному обсязі.
На обґрунтування своїх вимог звертає увагу апеляційного суду на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що саме на членів дисциплінарної комісії покладено обов`язок зібрати належні та допустимі докази на підтвердження факту самовільного залишення ОСОБА_1 місця несення служби 13.03.2025. У позивача під час проведення службового розслідування не відбирали пояснень щодо ймовірного самовільного залишення ним місця несення служби, що свідчить про порушення процедури проведення службового розслідування.
ОСОБА_1 не притягували до дисциплінарної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а лише за відмову від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому посилання суду в оскаржуваному рішення на те, що позивач не заперечував факт вживання з друзями алкогольних напої є безпідставним.
Відповідно до висновку службового розслідування та оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суб`єктом призначення не розглядалась можливість застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, не пов`язаного із його звільненням.
При цьому, на думку апелянта, відповідач не довів відповідності рівня тяжкості скоєного проступку, яке виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, рівню обраної міри дисциплінарного покарання та застосував до позивача крайнє і найсуворіше дисциплінарне стягнення, у зв`язку з чим рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності набуло нездоланних дефектів змісту, що свідчить про його необґрунтованість.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, ОСОБА_1 з 17.10.2005 проходив службу в УМВС України в Рівненській області, а з 07.11.2015 - в Національній поліції.
З 30.07.2024 позивач перебував на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (далі – БПОП) (стрілецький) ГУ НП. 
Наказом ГУ НП від 19.03.2025 № 283 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, у вчиненні дій, які несумісні з вимогами, які пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, а також відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, що у свою чергу дискредитує звання поліцейського, підриває довіру та авторитет органів поліції, самовільного залишення місця несення служби без дозволу і відома керівництва, перебуваючи у підпорядкуванні Зведеного стрілецького полку поліції при Департаменті патрульної поліції “Хижак-3”, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань із посилення охорони державного кордону України, а також порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1, частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, у частині несприяння проведенню службового розслідування, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
26.03.2025 наказом начальника ГУНП № 93 о/с (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (далі – Закон №580-VIII).
27.03.2025 наказом начальника ГУНП № 94 о/с (по особовому складу) внесені часткові зміни до наказу ГУНП від 26.03.2025 №93 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з 26.03.2025 та вирішено уважати, що він звільнений зі служби в Національній поліції з 27.03.2025 (підстава - листок непрацездатності від 26.03.2025, виданий ТОВ “Приватна клініка сімейної медицини “ВІЛМЕД”).
Виданню наказів ГУНП від 19.03.2025 № 283 та від 26.03.2025 №93 о/с, від 27.03.2025 №94 о/с передувало службове розслідування, висновок якого 19.03.2025 затверджений начальником ГУ НП.
Не погоджуючись із своїм звільненням зі служби в поліції, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентовано приписами Закону №580-VIII. 
У відповідності до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Як зазначено у частині 1 статті 2 вказаного Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За правилами частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За приписами частин 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Як передбачено у пункті 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно із частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Як передбачено приписами статті 18 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно із частиною 1 статті 12 цього Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За правилами частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).
У відповідності до приписів частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Законом України “Про внесення змін до законів України “Про Національну поліцію” та “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану” від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут було доповнено розділом V “Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану”.
За приписами статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку. 
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції. 
Частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
За приписами частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі – Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування. 
При цьому за правилами частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту, а також частини 7 розділу IV Порядку № 893, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Згідно із висновком службового розслідування, затвердженим 19.03.2025 начальником ГУ НП, 13.03.2025 о 01:51 год нарядом УПП в Рівненській області ДПП «АЗОВ 0207» у м. Костопіль по вул. Буровій, 9 було зупинено автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався під час дії комендантської години, під керуванням поліцейського взводу № 2 роти №1 БПОП (стрілецький) ГУ НП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . Під час спілкування працівниками УПП в Рівненській області у ОСОБА_1 було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини сота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», однак він від проходження такого огляду на місці зупинки відмовився, також відмовився пройти такий огляд у медичному закладі.
Спілкування ОСОБА_1 з працівниками УПП в Рівненській області безперервно фіксувалося на портативні відеореєстратори «Бодікамери». Відносно водія ОСОБА_1 працівниками УПП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 269922 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та відповідно до вимог статті 266 КУпАП його було відсторонено від керування зазначеним транспортним засобом.
ОСОБА_1 у ході службового розслідування від надання пояснень стосовно себе по факту складання адміністративних матеріалів за частиною статті 130 КУпАП відмовився на підставі статті 63 Конституції України.
Інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Рівненській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та поліцейська взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Рівненській області ДПП НП України рядова поліції ОСОБА_3 під час службового розслідування дали аналогічні пояснення, відповідно до яких 13.03.2025 о 01 год 51 хв під час патрулювання в м. Костопіль по вул. Буровій, 9 (поблизу Костопільського фанерного заводу) ними було зупинено автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . У ході спілкування було виявлено явні ознаками алкогольного сп`яніння цього водія (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці) та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Аlcotest Drager», позивач від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.
Щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та відповідно до вимог статті 266 КУпАП відсторонено його від керування зазначеним транспортним засобом.
Про вказану подію працівниками УПП було повідомлено чергову частину «АЗОВ», командира роти та працівників відділу моніторингу УПП в Рівненській області ДПП.
Опитаний інспектор СРПП ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 повідомив, що в ході патрулювання 13.03.2025 близько 03.00 год у м. Костопіль по вул. Буровій помітив патрульний автомобіль, попереду якого стояв автомобіль темного кольору «Toyota Camry» на державній реєстрації. Поблизу автомобіля «Toyota Camry» постійно ходив та розмовляв по телефону ОСОБА_1 , колишній співробітник ВП № 2 Рівненського РУП. Патрульні поліцейські постійно пропонували ОСОБА_1 підійти до патрульного автомобіля та продути прилад «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак той ігнорував їхню вимогу та надалі намагався дотелефонуватися до когось. Потім один з патрульних поліцейських сказав ОСОБА_1 , що востаннє пропонує пройти медичний огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до лікарні. У разі якщо ОСОБА_1 цього не зробить, вони будуть розцінювати його дії, як ухилення від медичного огляду, однак той вкотре сказав, що ще зробить один дзвінок та знову відійшов від них.
Командир взводу № 2 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ НП майор поліції ОСОБА_5 , опитаний у ході службового розслідування, повідомив, що у його безпосередньому підпорядкуванні перебуває поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ НП сержант поліції ОСОБА_1 , який відповідно до окремих розпорядчих актів ГУ НП перебуває у розпорядженні ЗССПП «Хижак-3», що знаходиться у оперативному підпорядкуванні ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконують бойові завдання, на що є відповідне бойове розпорядження. На період перебування у бойовому підпорядкуванні ЗСПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 заступав на добові чергування на один з об`єктів. Після чергувань він мав час для відпочинку перед заступанням у наступний наряд. 12.03.2025 ОСОБА_1 змінився з добового чергування та мав час для відпочинку 12.03.2025 та 13.03.2025. Поліцейським БПОП ГУ НП заборонено без дозволу керівництва БПОП та ЗСПП « ОСОБА_6 » залишати межі Сарненського району. Після чергувань поліцейські мають перебувати за місцем свого проживання в межах Сарненського району. 13.03.2025 о 03:08 год до нього зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що відносно нього працівниками УПП було складено адміністративний протокол за відмову проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що виїхав без дозволу керівництва за межі Сарненського району, так як йому потрібно було когось відвезти на поїзд. Особисто він про виїзд ОСОБА_1 за межі Сарненського району нічого не знав, дозвіл на такий виїзд йому не давав, відповідний рапорт у керівництва відсутній.
Заступник командира роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ НП капітан поліції ОСОБА_7 , командир роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ НП лейтенант поліції ОСОБА_8 надали у ході службового розслідування пояснення аналогічного змісту з ОСОБА_5 та також підтвердили, що про виїзд ОСОБА_1 за межі Сарненського району нічого не знали, з цього приводу він до них не звертався.
Опитаний під час службового розслідування начальник ВЛМТЗ БПОП (стрілецький) ГУ НП лейтенант поліції ОСОБА_9 повідомив, що 12.03.2025 був відповідальним від керівництва БПОП. Близько 03:25 13.03.2025 від чергової частини БПОП (стрілецький) ГУ НП надійшла інформація про те, що 13.03.2025 о 01.51 працівниками УПП в Рівненській області ДПП НПУ на вулиці Буровій, 9 у м. Костопіль Рівненського району було зупинено автомобіль «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУ НП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після цього близько 03:35 год він разом із начальником відділення кадрового забезпечення БПОП (стрілецький) ГУ НП капітаном поліції ОСОБА_10 та старшим інспектором відділення кадрового забезпечення БПОП (стрілецький) ГУ НП капітаном поліції ОСОБА_11 виїхали за місцем тимчасової дислокації (проживання) ОСОБА_1 на період виконання бойових завдань у межах визначеної операційної зони за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 04.00 год 13.03.2025 ОСОБА_1 за вказаною адресою був відсутній, а також був відсутній автомобіль «Toyota Camry» н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні останнього. За вказаною адресою вони перебували приблизно до 05.30 год, однак ОСОБА_1 так і не було.
Начальник відділення кадрового забезпечення БПОП (стрілецький) ГУ НП капітан поліції Пасічний М.С. надав пояснення аналогічного змісту з поясненнями ОСОБА_9 та додатково повідомив, що у зв`язку із специфікою служби у складі БПОП призначення (стрілецький) ГУ НП поліцейські, які перебувають у його штаті, мають постійно знаходитись у межах операційної зони - місця виконання бойових завдань, визначених відповідними бойовими розпорядженнями. Наразі це є територія Сарненського району Рівненської області у межах визначених населених пунктів. Будь-які поїздки за межі району у обов`язковому порядку узгоджуються з керівництвом БПОП та ЗСПП « ОСОБА_6 », до якого батальйон відряджено.
Опитаний у ході службового розслідування старший інспектор кадрового забезпечення БПОП (стрілецький) ГУНП капітан поліції Філінюк Р.І. надав пояснення, аналогічні з поясненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Окрім того, у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було отримано та досліджено відеоматеріали та адміністративні матеріали, які були складені працівниками патрульної поліції 13.03.2025 відносно ОСОБА_1 .
За результатами перегляду комісією складено акт про перегляд відеофайлів, наданих УПП в Рівненській області від 17.03.2025. За наслідками перегляду відеофайлів дисциплінарно комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 на вимогу працівників УПП в Рівненській області ухилявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі, неодноразово ігнорував вимогу працівників УПП пройти медичне освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого освідування в медичному закладі, затягував час (постійно розмовляючи з кимось по телефону).
Попри те, у ході проведення дисциплінарною комісією службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 після складання відносно нього працівниками УПП в Рівненській області адміністративних матеріалів за частиною 1 статті 130 КУпАП 13.03.2025 близько 05:00 год в м. Сарни на АЗС «ОККО» зустрівся та мав розмову з працівниками відділу моніторингу та контролю БПОП (стрілецький), яку було записано на портативний відеореєстратор (бодікамеру). За результатами перегляду складено акт про перегляд відеофайлів від 13.03.2025 та встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється надавати будь-які письмові пояснення працівникам відділу моніторингу та контролю БПОП (стрілецький), посилаючись на статтю 63 Конституції України. Окрім цього, ОСОБА_1 працівниками відділу моніторингу та контролю БПОП (стрілецький) було роз`яснено, що позивач на даний час перебуває на службі у бойовому розпорядженні та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився, однак згодом при підході до авто від проходження такого огляду відмовився. 
З метою ознайомлення ОСОБА_1 з наказами ГУ НП від 13.03.2025 № 462 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», а також з наказом від 13.03.2025 № 77 о/с щодо відсторонення від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії здійснено візит до КНП «Костопільська БЛІЛ», куди був госпіталізований ОСОБА_1 . Розмову з позивачем було записано на портативний відеореєстратор (бодікамеру). Переглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 відмовляється ознайомлюватися із вказаними наказами та надавати письмові пояснення мотивуючи це тим, що він не може ознайомитись із цими документами через свій незадовільний стан здоров`я і зробить це після завершення лікування. Члени дисциплінарної комісії зачитали вголос зміст наказів для позивача.
Опитаний завідувач хірургічного відділення КНП «Костопільська БЛІЛ» ОСОБА_12 дав пояснення, відповідно до яких свідомість ОСОБА_1 не порушена, він доступний до продуктивного контакту та виконує усі рекомендації медичних працівників, поставлені питання розуміє та чітко відповідає на них. При цьому, будь-яких обмежень щодо відвідування пацієнта ОСОБА_1 та спілкування з ним немає.
Відтак, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу о 01 год 51 хв 13.03.2025 не перебував на лікарняному та не перебував у відпустці, а знаходився на службі та відповідно до наказу ГУНП від 28.11.2024 № 64 дек був відряджений та перебував у підпорядкуванні у складі Зведеного стрілецького полку поліції при Департаменті патрульної поліції «Хижак-3» з метою виконання бойових (спеціальних) завдань із посилення охорони державного кордону України. 
13.03.2025 у період дії комендантської години з 00.00 год до 05.00 год старший сержант поліції ОСОБА_1 не був залучений до здійснення заходів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, однак здійснював рух транспортним засобом на території, де запроваджено комендантську годину.
При цьому 09.01.2024 старший сержант поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами щодо необхідності дотримання службової дисципліни, правил поведінки та професійної етики працівника НПУ, суворого дотримання транспортної дисципліни і Правил дорожнього руху при експлуатації як службових так і власних транспортних засобів, а також з вимогами заборони вживання спиртних напоїв, перебуваючи на службі та необхідності дотримання гідної поведінки поза службою. Попереджений, що у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також транспортним засобом, який незаконно перебуває на території України, незалежно від наслідків, до працівника буде прийнято безальтернативне рішення про звільнення з органів Національної поліції (відомість про ознайомлення додається).
З урахуванням наведеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 встановлені явні порушення вимог службової дисципліни, недотримання статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, вимог Національної поліції України, керівництва ГУНП в Рівненській області, а також невиконання законних вимог працівників УПП в Рівненській області ДПП НПУ щодо проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на місці зупинки, так і у медичному закладі
При наданні оцінки доводам апелянта про те, що він був позбавлений можливості надати пояснення при проведені службового розслідування, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 від надання таких пояснень відмовився на підставі статті 63 Конституції України, про що був складений відповідний акт.
Доказів того, що відповідач відмовився прийняти у позивача пояснення в усній чи письмовій формі під час проведення службового розслідування матеріали справи не місять.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, у ході службового розслідування позивач не виявив бажання активно сприяти встановленню всіх обставин події, яка мала місце за його участі, відмовившись надавати будь-які пояснення, що додатково характеризує його ставлення до скоєного. 
Водночас апеляційний суд акцентує увагу на тому, що постановою судді Костопільського районного суду Рівненської області від 02.06.2025 у справі №564/1362/25, яка не оскаржувалася у апеляційному порядку та набрала законної сили, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у справі "Звежинський проти Польщі" підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно (рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).
Щодо покликання апелянта на безпідставне обрання щодо нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, апеляційний суд вважає, що з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого проступку та його намагання уникнути передбаченої законом відповідальності, відповідачем не було перевищено наданих йому дискреційних повноважень при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності за наслідками проведеного службового розслідування, а отже слід погодитись із судом першої інстанції у тому, що оспорювані накази №283 від 19.03.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", 26.03.2025 № 93 о/с “По особовому складу” та від 27.03.2025 № 94 о/с “По особовому складу” були винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі №460/6599/25 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар