Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1765/23
Провадження № 2/945/144/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
19 січня 2026 року  
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Південна товарна біржа, про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, -
встановив:
11 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 жовтня 2000 року між його матір`ю, ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 на Південній товарній біржі укладено Договір № 10776 купівлі - продажу нерухомого майна, а саме - житлового будинку АДРЕСА_1 . Ваказаний вище договір купівлі - продажу нерухомого майна не був посвідчений нотаріально.
Після того, як позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколавського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіонової Світлани Анатоліївни з питанням оформлення свого спадкового права, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що Договір № 10776 купівлі - продажу нерухомого майна, укладений на Південній товарній біржі, не був посвідчений нотаріально, про що 27 червня 2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Оскільки у позивача відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, він просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .
З огляду на те, що позовна заява не відповідала вимогам п. п. 4), 8) ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалою суду від 14 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, і позивачу надано десятидений строк для усунення недоліків, який рахувався з дня отримання позивачем копії вказаної ухвали.
24 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 подав до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про усунення недоліків, згідно з ухвалою суду від 14 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху та новий текст позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року вказану вище позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити у справі підготовче судове засідання.
Під час підготовчого провадження судом 25 жовтня 2023 року направлено запит до приватного нотаріуса Миколавського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіонової Світлани Анатоліївни про надання копії спадкової справи № 80/2022 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11 грудня 2023 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від приватного нотаріуса Миколавського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіонової Світлани Анатоліївни, на запит суду від 25 жовтня 2023 року, надійшла копія спадкової справи № 80/2022 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 
16 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про зміну предмета позову, у якій просив суд визнати дійсним Договір № 10776 купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 20 жовтня 2020 року між його матір`ю, ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 на Південній товарній біржі. Водночас, 16 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду докази направлення копії заяви про зміну предмета позову та доданих до неї документів відповідачу ОСОБА_2 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Південну товарну біржу. Постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/1765/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, та призначити справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до п. 2) ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у пункті 4.14 постанови від 09 липня 2020 року в справі № 922/404/19 вказав, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Заява позивача про зміну предмета позову у цивільній справі № 945/1765/23, подана в межах процесуального строку, відповідає приписам статей 175, 177 ЦПК України та не тягне зміну предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви про зміну предмета позову до розгляду.
У судове засідання позивач  ОСОБА_1  не з`явився, при цьому 19 січня 2026 року подав на адресу суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити; розглядати справу позивач просив за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечував.
Відповідач  ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Південної товарної біржі, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився; пояснень щодо позову не подав.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідив матеріали справи та встановив таке:
20 жовтня 2000 року між ОСОБА_2 , від імені якого, на підставі доручення № 83 від 06 вересня 2000 року, посвідченого Довголюк В.А., секретарем Кир`яківської сільської ради, діяла ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 укладено Договір № 10776 купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 .
Вказаний вище договір купівлі - продажу укладений на Південній товарній біржі та зареєстрований у “Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю” за № 10776, без подальшого нотаріального посвідчення, про що зазначено в договорі.
25 жовтня 2000 року за  ОСОБА_3  у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстроване приватне право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за реєстровим № 247 (а. с. 9 і на звороті).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років у селі Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , доданою позивачем до позову (а. с. 7).
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 6).
Копією спадкової справи № 80/2022 щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла на адресу суду 11 грудня 2023 року, на запит суду від 25 жовтня 2023 року, підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України визначено порядок спадкування за законом та за заповітом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.  
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України “Про товарну біржу” (далі - Закон) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.
Відповідно до ст. 2 Закону товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів; застосування вільних (ринкових) цін; публічного проведення біржових торгів. 
Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Оскільки спірні правовідносини між спадкодавцем позивача  ОСОБА_1  -  ОСОБА_3  і ОСОБА_2 , від імені якого, на підставі доручення, діяла ОСОБА_4 , виникли 20 жовтня 2000 року, для їх врегулювання застосуванню підлягає Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), чинного на момент виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. 
Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. 
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. 
Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. 
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, зареєстрованих на біржі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України 2004 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. 
ОСОБА_2 , від імені якого, на підставі доручення, діяла ОСОБА_4 , і  ОСОБА_3 при укладенні договору, дійшли взаємної згоди за всіма його істотними умовами і виконали свої зобов`язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі - продажу нерухомого майна. 
Обставин, що спростовують цей факт у судовому засіданні не виявлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 1080 грн. 21 коп., сплачений позивачем ОСОБА_1 за платіжною інструкцією 0.0.3139831479.1 від 10 серпня 2023 року.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 ЦПК України, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Південна товарна біржа, про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, - задовольнити.
Визнати Договір № 10776 купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 20 жовтня 2000 року на Південній товарній біржі та зареєстрований у “Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю” за № 10776 між  ОСОБА_2 , від імені якого, на підставі доручення № 83 від 06 вересня 2000 року, посвідченого Довголюк В.А., секретарем Кир`яківської сільської ради, діяла ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років у селі Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області, - дійсним.
Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської обалсті (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1080 грн. 21 коп., сплачений позивачем ОСОБА_1 за платіжною інструкцією 0.0.3139831479.1 від 10 серпня 2023 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова