ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 квітня 2026 року	Справа №160/747/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/747/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-ВПК» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТА-ВПК» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0519510712 від 17 вересня 2025 року щодо нарахування штрафних санкцій в розмірі 1700,00 грн. за неподання Декларації з податку на нерухоме майно, відмінної від земельної ділянки, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка, на підставі якої контролюючим органом було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафних санкцій в розмірі 1700,00 грн. за неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінної від земельної ділянки за податкові періоди з 2020 по 2024 роки. Вказує, що відповідно до вимог підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України ТОВ «БЕТА-ВПК» не мало статусу платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо нежитлової будівлі, розташованої за адресою: 49101, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А, кв. (офіс/приміщення) Е-4, оскільки в 2009 році було позбавлене речових прав на спірне нерухоме майно на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2009 року, справа №2-810/2009 спірний об`єкт нерухомості вибув із власності позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/747/26. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
09.02.2026 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтований тим, що в результаті проведення перевірки встановлено порушення ТОВ "БЕТА-ВПК" вимог пункту 49.2 статті 49, підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Кодексу в частині неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 - 2024 роки. На підставі акту перевірки від 13.08.2025 “Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-ВПК» винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0519510712 від 17 вересня 2025 року щодо нарахування штрафних санкцій в розмірі 1700,00 грн. за неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінної від земельної ділянки, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області. Зазначає, що за наслідками документальної невиїзної перевірки не встановлено використання ТОВ "БЕТА-ВПК" нерухомого об`єкту, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Писаржевського, будинок 1а, який перебуває у власності з 21.05.2008 за призначенням у господарській діяльності суб`єкта господарювання, що не надає права платнику податків на застосування положень пп. є) пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ за період з 01.01.2020 по 31.12.2024. Стверджує, що вказаний об`єкт нерухомого майна згідно витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно право власності на об`єкт нерухомого майна належить саме ТОВ «БЕТА-ВПК». Також позивачем надіслано пояснення від 31.07.2025, відповідно до яких підприємство визнає право власності на вказану нежитлову будівлю. Інформація щодо рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2009 №2-810/2009 в вищезазначених поясненнях ТОВ «БЕТА-ВПК» відсутня.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 31.07.2025 року по 06.08.2025 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «БЕТА-ВПК».
За результатами документальної перевірки 13.08.2025 року складено акт №3515/04-36-07- 12/3466288 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БЕТА-ВПК». 
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою ТОВ "БЕТА-ВПК" з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2023 по 31.12.2024 встановлено порушення: 
1. пп.12.3.5 п.12.3 ст. 12, пп. 14.1.129 та пп. 14.1.1291 п.14.1 ст. 14, пп. 266.1.1 п.266.1, пп. є) пп.266.2.2 п.266.2, пп. 266.3.1,пп. 266.3.2, пп.266.3.3 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп. б) пп.266.10.1. п.266.10 ст. 266 ПКУ, що призвело до заниження податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів нежитлової нерухомості в загальній сумі 272 396,01 грн., в тому числі: за 2020 рік – 43874,31 грн., 2021 рік - 60 804,00 грн., за 2022 рік – 65 871,00 грн., за 2023 рік - 50 923,35 грн. та за 2024 рік – 50 923,35 грн. 
2. п. 49.2 ст. 49, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Кодексу в частині неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 рік.
На підставі акту від 13.08.2025 №3515/04-36-07-12/3466288 податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення №0519510712 від 17 вересня 2025 року, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 1700,00 грн. за неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінної від земельної ділянки.
Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, 09.10.2025 року подав скаргу до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 31.10.2025 року залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, а скаргу позивача без задоволення. 
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд враховує наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються та регулюються Податковим кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єктом нежитлової нерухомості є: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи.
Нормами пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом.
За змістом підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.
Підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платники податку є юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
За змістом підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України в редакції, чинній до 22 травня 2020 року не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
З 23 травня 2020 року підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в редакції, відповідно до якої не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
З 16 травня 2024 підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в редакції, відповідно до якої не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018-2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
У постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 806/2676/17 Верховний Суд вказав, що застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).
У постанові від 2 липня 2025 року у справі №580/5008/24 Верховний Суд виснував, що сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості, не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування. Обираючи за вихідне поняття "промисловість", у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм, в яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.
Так з матеріалів справи вбачається, що в період з 31.07.2025 року по 06.08.2025 року контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «БЕТА-ВПК» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2023 по 31.12.2024, за результатами якої складено акт №3515/04-36-07-12/3466288 та встановлено порушення, зокрема п. 49.2 ст. 49, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Кодексу в частині неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2024 рік.
На підставі акту від 13.08.2025 №3515/04-36-07-12/3466288 податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення №0519510712 від 17 вересня 2025 року, яким нараховано штрафні санкції в розмірі 1700,00 грн. за неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінної від земельної ділянки.
Проте позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та зазначає, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно є лише джерелом інформації, зокрема, щодо характеристик бази оподаткування і не може слугувати виключною підставою для стягнення податку з позивача, який з 2009 року спірною нерухомістю не володіє.
Відповідач, в свою чергу, посилається на актуальні дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зазначає, що майно не було зареєстроване за новим власником.
Так згідно наявного в матеріалах справи рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 січня 2009 року у справі № 2-810\2009 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа – Інвест» про стягнення 8 000.00 грн. як безпідставно отриманої орендної плати залишено без задоволення, позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа – Інвест» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-ВПК» задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 виконувати умови договору найму нежитлового приміщення, укладеного 03.07.2008 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа –Інвест», визнано договір купівлі продажу нежитлової будівлі літ. Е - 4. загальною площею 1013,4 кв.м., що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського буд. 1A між ТОВ «Бета – ВПК» та ТОВ «Альфа Інвест» дійсним з моменту його укладення, тобто з 20.03.08 року та таким, що підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі правочинів, визнано право власності ТОВ «Альфа – Інвест» на нежитлову будівлю літ. Е - 4, загальною площею 1013,4 кв.м., що розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського буд. 1А з моменту підписання акту приймання-передачі за договором купівлі-продажу від 20.03.08 р, тобто з 20.03.08 р., визнано ТОВ «Альфа Інвест» такими, що правомірно набуло право власності на нежитлову будівлю літ. Е - 4, загальною площею 1013,4 кв.м., що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського буд. 1 А, визнано право власності ТОВ «Альфа - Інвест" на нежитлову будівлю літ. Е - 4, загальною площею 1013,4 кв.м., що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського буд. 1А таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом. 
Отже, на підставі рішення суду від 26 січня 2009 року у справі № 2-810\2009 визнано право власності ТОВ «Альфа - Інвест" на нежитлову будівлю літ. Е - 4, загальною площею 1013,4 кв.м., що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського буд. 1А таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом. 
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності підлягає державній реєстрації.
Так, у відповідності пункту 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що право власності яке виникло на підставі рішення суду має бути зареєстроване Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В даному випадку, на підставі рішення суду право власності на спірне майно перейшло до іншої юридичної особи, однак таке право власності не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за новим власником та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №431555825 від 17.06.2025 року власником нежитлових будівель літ. Е-4 майстерень і складських приміщень (об`єкт нежитлової нерухомості) загальною площею 1013,4 м2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.05.2008 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТА-ВПК».
Отже, дані про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не містять інформації про нового власника.
В свою чергу, обов`язок з реєстрації за особою права власності, що виникло на підставі рішення суду, належить новому власнику, а ТОВ «Бета-ВПК» не є особою яка впливає на виконання такого обов`язку іншою юридичною особою. 
Позивач, на переконання суду, який втратив право власності за рішенням суду, але в силу відсутності вчинених дій направлених на реєстрацію набутого права власності новим власником, значиться таким власником, не повинен декларувати зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке вибуло з його власності.
Також суд враховує, що відповідно підпункту 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Отже, дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не є єдиним джерелом інформації на підставі якого контролюючим органом обчислюється база оподаткування і таким джерелом можуть бути інші документи про право власності, зокрема рішення суду, яке позивачем було надано.
Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Судом, враховуючи зазначене, не встановлено наявності підстав, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог податкового законодавства України передбачених статтею 120 Податкового кодексу України.
Таким чином, суд погоджується з позицією позивача щодо протиправності застосування до позивача штрафу спірним податковим повідомленням-рішенням.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищенаведене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом необґрунтовано та підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат в адміністративній справі здійснюється відповідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-ВПК» (49101, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А, прим. Е-4, ЄДРПОУ 34366288) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А, ЄДРПОУ 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0519510712 від 17 вересня 2025 року.
Стягнути на користь ТОВ «Бета-ВПК» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 328 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська