Номер провадження: 33/813/25/26
Номер справи місцевого суду: 521/2556/25 
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника – адвоката Довбишева Д.О., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Сафронюка П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одесивід 10.04.2025 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241790 від 08.02.2025 року: 08 лютого 2025 року о 12 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи а/м SUBARU IMPREZA, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Одесі по вул. Єфімова, 35, рухаючись по другорядній дорозі не надала перевагу в русі транспортному засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з механічними пошкодженнями та матеріальними збитками, чим порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху.
За фактом ДТП інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241790 від 08.02.2025 року за ст. 124 КУпАП.
Оскаржуваною постановою суду першої інстанції провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Сафронюк П.В. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:
- судом першої інстанції було покладено в мотивувальну частину постанови помилкові обставини ДТП, які фактично не мали місце та не підтверджуються іншими доказами;
- справу розглянуто без повідомлення та участі іншого учасника ДТП;
- в матеріалах справи наявна схема ДТП, відповідно до якої є два місця зіткнення в різних місцях; також зазначено сліди гальмування довжиною 2,8 м, в той час експерт у висновку зазначає, що сліди юзу мають довжину 33,8 м, не пояснюючи звідки така слідова інформація була взята; а відео файл, який наявний в матеріалах справи не може вважатися належним доказом, що взагалі перешкоджає можливості розгледіти та ідентифікувати відео.
Посилаючись на наведені доводи, адвокат Сафронюк П.В. просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закрити внаслідок спливу строку, накладення адміністративного стягнення.
В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань про відкладання розгляду справи не заявляв, тому апеляційний суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутності, за присутності його представника Сафронюка П.В.
Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Сафронюка П.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника – адвоката Довбишева Д.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Водночас, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
На підставі аналізу змісту оскаржуваної постанови суду, а також повторного дослідження матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1  не вбачається порушень вимог Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) та, як наслідок, складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №241790 від 08.02.2025 (а.с. 1), співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 було інкриміновано порушення вимог п. 16.11 ПДР України, зокрема, було зазначено, що остання, керуючи а/м SUBARU IMPREZA, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Одесі по вул. Єфімова, 35, рухаючись по другорядній дорозі не надала перевагу в русі транспортному засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі.
В свою чергу, вимоги п. 16.11 ПДР України встановлюють, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
В якості доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення співробітниками поліції до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення було долучено схему місця ДТП від 08.02.2025 (а.с. 2), пояснення водіїв-учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3-4).
В своїх поясненнях ОСОБА_1 заперечувала свою провину у ДТП, зазначивши, що на перехресті вул. Єфімова та Шота Руставелі зупинилась і подивилась вліво пропустити транспорт, при цьому побачила, що автомобіль був далеко і вона продовжила рух до стоянки прямо по направленню руху по вул. Єфімова, почула визг тормозів від автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з великою швидкістю по зустрічній смузі та обігнав автомобіль який вона бачила раніше перед виїздом на перехрестя (а.с. 4).
Зазначені пояснення водія ОСОБА_1 узгоджуються із дослідженими, як в судовому засіданні суду 1-ої інстанції, так і в судовому засіданні апеляційного суду наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, схемою місця ДТП від 08.02.2025 (а.с. 2), відповідно до якої вбачається, що зіткнення автомобілів, відбулось у м. Одесі, на перехресті вулиць Єфімова та Ш. Руставелі, місце зіткнення знаходиться за зустрічній смузі руху відносно напрямку руху автомобіля BMW 320D, днз. НОМЕР_2 .
Також, захисником Довбишевим Д.О. надано до матеріалів справи висновок судового експерта ОСОБА_3 № 10302250 від 06 березня 2025 року, з якого вбачається, що при наближенні до перехрестя а/м BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 83,9-87,6 км/год., його дії були необхідною та достатньою умовою, тобто технічною причиною настання події ДТП.
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_3 підтвердив висновки експертизи, надав пояснення, що при проїзді перехрестя водій ОСОБА_1 мала керуватись вимогами п. 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху, її пояснення щодо події ДТП та неможливості в момент виїзду на перехрестя бачити наближення автомобіля BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 є спроможними з технічної точки зору, в той час як водій ОСОБА_2 мав керуватись вимогами п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти події ДТП.
Із метою перевірки доводів наведених в апеляційній скарзі представника потерпілого задля правильного вирішення справи, прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, за клопотанням представника потерпілого судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.273 КУпАП, була призначена судова авто-технічна експертиза, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення якої були поставленні питання щодо відповідності дій водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України і можливості запобігти ДТП у разі їх виконання.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи за відеозаписом обставин зіткнення автомобілів SUBARU IMPREZA, д.н.з. НОМЕР_1 та BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 №КСЕ-19/116-25/24981 від 25.12.2025 року експерт дійшов наступних висновків:
1. У даній дорожній ситуації водій автомобіля SUBARU IMPREZA (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 16.11 та 8.4 (б), а саме, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху.
2. У даній дорожній ситуації водій автомобіля BMW 320D (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху.
3-4. У даній дорожній ситуації водій автомобіля BMW 320D (номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем SUBARU IMPREZA (номерний знак НОМЕР_3 ) шляхом дотримання в п.п. 12.4 12.3 ПДР.
У даній дорожній ситуації діями водія автомобіля SUBARU IMPREZA (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 настання дорожньо-транспортної події не визначалося.
5. У даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 , убачаються невідповідності вимогам п.п. 16.11 та 8.4 (6) ПДР, а саме, вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР. Оскільки, з технічної точки зору, діями водія автомобіля SUBARU ОСОБА_1 настання дорожньо-транспортної події не визначалося, то встановлені невідповідності, з технічної точки зору, не перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.
У діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.4 та 12.3 ПДР, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, слід констатувати, що висновок експерта не спростовує висновки місцевого суду щодо невинуватості  ОСОБА_1  у дорожньо-транспортній пригоді.
В судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілого  ОСОБА_2  адвокат Сафронюк П.В. не оспорював зміст висновку експерта.
Відповідно до п. 12.3. Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
З урахуванням викладеного, з огляду на встановлену вище дозволену швидкість руху автомобіля BMW 320D (номерний знак НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_2 , яка складала 124-134 км/год, тобто у даній дорожній ситуації водій автомобіля BMW 320D (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху, при цьому у водія ОСОБА_1 не було технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем BMW 320D під керуванням водія ОСОБА_2 .
Відтак, суд апеляційної інстанції доходить переконання про те, що водієм ОСОБА_1 не було допущено порушень ПДР, які б перебували у причинному зв`язку із виниклими наслідками, зокрема, із ДТП та отримання транспортними засобами відповідних механічних ушкоджень, внаслідок чого суд 1-ої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність в її діях ознак інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить переконання про те, що суд 1-ої інстанції, на підставі забезпечення повноти, всебічності й об`єктивності судового розгляду та вірної оцінки доказів, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 16.11 ПДР України з урахуванням грубих порушень п.п. 12.4 та 12.3 ПДР водієм ОСОБА_2  та, як наслідок, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі стосовно ОСОБА_1 було обґрунтовано закрито на цій підставі.
Доводи апеляційної скарги що в матеріалах справи наявна схема ДТП, відповідно до якої є два місця зіткнення в різних місцях, апеляційний суд не приймає, оскільки зазначенні виправлення в схему ДТП були внесені на місці складення матеріалів про адміністративне правопорушення працівником поліції, після чого, зазначена схема була надана водіям для ознайомлення та підписана ними без доповнень та зауважень.
Апеляційний суд враховує твердження потерпілого з приводу того, що суд 1-ої інстанції, не залучив його до участі у справі як потерпілого, проте зауважує, що судом апеляційної інстанції було поновлено право ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 10.04.2025 про закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП шляхом прийняття до провадження та розгляду його апеляційної скарги.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_2  залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив
Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.04.2025 про закриття адміністративного провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець