ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	Львів	Справа № 500/4442/25 пров. № А/857/52/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в змішаній формі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в справі № 500/4442/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції – Мандзій О.П.,
час ухвалення рішення – 27 листопада 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 27 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.06.2025 № 083850011011 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди її роботи в органах державної податкової служби з 23.12.1996 по 31.10.2013, з 26.09.2014 по 30.04.2025;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 30.05.2025 пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у розмірі 60% заробітної плати, визначеної у довідках, а саме: довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 06.05.2025 № 80; довідці про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 06.05.2025 № 81.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.06.2025 № 083850011011 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 23.12.1996 по 31.10.2013, з 26.09.2014 по 30.04.2016 до стажу державної служби та перевести її на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з 30.05.2025.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посади які обіймала позивач в органах Державної податкової служби не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, оскільки їй присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби.
За відсутності станом на 01.05.2016 необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, Позивачу відмовлено в переведені на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року №3723-ХІІ
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами, в тому числі електронної справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Трудова книжка позивача від 04.08.1980 серії НОМЕР_1 містить наступні записи: 
під номером 10 від 19.01.1987 про прийняття на посаду економіста до інспекції держприбутків Шевченківського райфінвідділу, на підставі наказу від 19.01.1987 № 3-Л; 
під номером 11 міститься запис від 01.08.1988 про переведення на посаду старшого економіста інспекції держприбутків, на підставі наказу від 01.08.1988 № 18- л;
під номером 12 міститься запис від 29.06.1990 про переведення на посаду економіста до інспекції планування та аналізу надходження прибутків бюджету, на підставі наказу від 29.06.1990 № 5-л; 
під номером 13 міститься запис від 02.02.1993 про переведення на посаду заступника головного бухгалтера, на підставі наказу від 02.02.1993 № 1-л; 
під номером 14 міститься запис від 12.04.1994 про присвоєння 13 рангу державного службовця з 01.03.1994; присяга державного службовця прийнята 05.05.1994, на підставі наказу від 12.04.1994 № 7; 
під номером 15 міститься запис від 17.12.1996 про звільнення за власним бажання у зв`язку з доглядом за дитиною до 14 років, відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України, на підставі наказу від 17.12.1996 № 17-л (сукупний стаж державної служби позивача в період з 05.05.1994 по 17.12.1996 складає 2 роки 7 місяців 13 днів);
під номером 16 міститься запис від 23.12.1996 про прийняття на конкурсній підставі на посаду заступника начальника відділу організації документальних перевірок юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Жовтневому районі м. Запоріжжя, на підставі наказу від 23.12.1996 № 107-о; 
під номером 17 міститься запис від 22.07.1997 про присвоєння спеціального звання "Інспектор податкової служби ІІ рангу", на підставі наказу від 22.07.1997 № 49-о;
під номером 18 міститься запис від 03.11.1997 про переведення на посаду головного державного податкового інспектора відділу по роботі з платниками податків управління місцевих податків та інших платежів, на підставі наказу від 03.11.1997 № 67-о; 
під номером 19 міститься запис від 05.02.1998 про перейменування Державної податкової адміністрації у Жовтневому районі у Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі, у зв`язку з внесенням змін до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 05.02.1998; 
під номером 20 міститься запис від 31.05.2000 про переведення на посаду головного державного податкового інспектора групи по роз`ясненню податкового законодавства відділу правового забезпечення, на підставі наказу від 31.05.2000 № 98-о;
під номером 21 міститься запис від 01.03.2002 про присвоєння спеціального звання "Інспектор податкової служби І рангу", на підставі наказу від 12.03.2002 № 19-о; 
під номером 22 міститься запис від 01.08.2002 про переведення на посаду головного державного податкового інспектора групи громадських зв`язків та масово-роз`яснювальної роботи відділу правового забезпечення (з функціями по громадських зв`язках та масово-роз`яснювальної роботи) у зв`язку із змінами організаційної структури та штатного розпису ДПІ у Жовтневому районі, на підставі наказу від 01.08.2002 № 44-о; 
під номером 23 міститься запис від 01.09.2003 про переведення на посаду головного державного податкового інспектора групи по роботі зі зверненнями громадян відділу громадських зв`язків та масово-роз`яснювальної роботи у зв`язку із змінами організаційної структури, на підставі наказу від 01.09.2003 № 63-о;
під номером 24 міститься запис від 14.02.2005 про переведення на посаду головного державного податкового інспектора відділу по обслуговуванню платників податків у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі ДПІ, на підставі наказу від 14.02.2005 № 08-о;
під номером 25 міститься запис від 01.09.2005 про переведення на посаду головного державного податкового інспектора сектору зв`язків з громадськістю, засобами масової інформації та масово-роз`яснювальної роботи, у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі, на підставі наказу від 01.09.2005 № 43-о;
під номером 26 міститься запис від 29.01.2007 про призначення на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу планування проведення перевірок та взаємодії із структурними підрозділами управління аудиту юридичних осіб, як така, що пройшла за конкурсом, на підставі наказу від 26.01.2007 № 09-о;
під номером 27 міститься запис від 02.07.2007 про переведення на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб, у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі ДПІ, на підставі наказу від 02.07.2007 № 60-о;
під номером 28 міститься запис від 05.09.2007 про призначення на посаду начальника відділу оподаткування фізичних осіб, як така, що пройшла за конкурсом. Присвоєно чергове спеціальне звання "Радник податкової служби ІІІ рангу", на підставі наказу від 05.09.2007 № 85-о;
під номером 29 міститься запис від 02.06.2008 про призначення на посаду завідувача сектору контрольно-перевірочної роботи відділу оподаткування фізичних осіб, у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі, на підставі наказу від 02.06.2008 № 44-о;
під номером 30 міститься запис від 06.03.2012 про призначення в порядку переведення на посаду завідувача сектору податкового контролю фізичних осіб відділу оподаткування фізичних осіб, у зв`язку із реорганізацією державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя шляхом перетворення і утворенням Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби, на підставі наказу від 06.03.2012 № 01-о;
під номером 31 міститься запис від 01.07.2013 про призначення в порядку переведення на посаду завідувача сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб відділу доходів і зборів з фізичних осіб, у зв`язку із реорганізацією Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби, зміною істотних умов праці та скороченням штатної чисельності і утворенням Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області; призначено 12 ранг державного службовця, на підставі наказу від 27.06.2013 № 02-о;
під номером 32 міститься запис від 31.10.2013 про звільнення за згодою сторін, згідно пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, на підставі наказу від 31.10.2013 № 45-о;
під номером 35 міститься запис від 26.09.2014 про призначення на посаду начальника відділу обслуговування платників податків, як така, що прийнята за конкурсом, на підставі наказу від 26.09.2014 № 64-о; 
під номером 36 міститься запис від 26.09.2014 про присвоєння спеціального звання "Радник податкової та митної справи ІІІ рангу", на підставі наказу від 26.09.2014 № 64-о; 
під номером 37 міститься запис від 29.09.2014 про переведення на посаду завідувача сектору адміністрування єдиного соціального внеску управління доходів і зборів з фізичних осіб, на підставі наказу від 29.09.2014 № 66-о;
під номером 38 міститься запис від 23.12.2014 про призначення в порядку переведення на посаду завідувача сектору єдиного внеску управління доходів і зборів з фізичних осіб, відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з реорганізацією Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області шляхом приєднання до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, на підставі наказу від 23.12.2014 № 4-о; 
під номером 39 міститься запис від 03.06.2015 про призначення в порядку переведення на посаду начальника відділу адміністрування єдиного внеску управління доходів і зборів з фізичних осіб, згідно пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з введенням в дію переліку змін № 1 до Структури ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області та переліку змін № 2 до штатного розпису, на підставі наказу від 03.06.2015 № 49-о; 
під номером 40 міститься запис від 04.02.2016 про переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, майнових податків і зборів з фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб, у зв`язку зі змінами у структурі та штатному розписі, скороченням чисельності працівників, на підставі наказу від 04.02.2016 № 12-о; 
під номером 41 міститься запис від 15.07.2016 про призначення у порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб відділення у Шевченківському районі м. Запоріжжя, відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із реорганізацією ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДФС у Запорізькій області шляхом приєднання до Запорізької ОДПІГУ ДФС у Запорізькій області, на підставі наказу від 14.07.2016 № 60-о;
під номером 42 міститься запис від 22.06.2017 про звільнення з посади, у зв`язку із переведенням, за її згодою до ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України, на підставі наказу від 22.06.2017 № 149- о.
Вкладиш до трудової книжки позивача від 23.06.2017 серії НОМЕР_2 містить наступні записи: 
під номером 43 міститься запис від 23.06.2017 про призначення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, як така, що успішно пройшла за конкурсом, в порядку переведення, на підставі наказу від 22.06.2017 № 388-о; 
під номером 44 міститься запис від 22.08.2019 про звільнення з посади у порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, пункту 5 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, на підставі наказу від 22.08.2019 № 688-о;
під номером 45 міститься запис від 23.08.2019 про призначення на рівнозначну посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів у порядку переведення, на підставі наказу від 22.08.2019 № 234-о; 
під номером 46 міститься запис від 23.08.2019 про присвоєння 6 рангу державного службовця, на підставі наказу від 22.08.2019 № 234-о; 36. під номером 47 міститься запис від 01.09.2020 про перейменування управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів в управління контролю за підакцизними товарами, на підставі наказу від 01.09.2020 № 2060; 
під номером 48 міститься запис від 04.01.2021 про звільнення з посади у порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII із змінами та доповненнями, у зв`язку із ліквідацією як юридичної особи публічного права Головного управління ДПС у Запорізькій області, на підставі наказу від 04.01.2021 № 203-о;
під номером 49 міститься запис від 05.01.2021 про призначення на рівнозначну посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Запорізькій області, у порядку переведення з Головного управління ДПС у Запорізькій області, на підставі наказу від 04.01.2021 № 203-о; 
під номером 50 міститься запис від 21.10.2021 про перейменування посади головного державного ревізора-інспектора на головного державного інспектора, на підставі наказу від 21.10.2021 № 774;
під номером 51 міститься запис від 30.04.2025 про припинення державної служби та звільнення з посади за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію, відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 83 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII із змінами та доповненнями, статті 38, частини першої статті 83, статті 116 Кодексу законів про працю України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до вимог частини третьої статті 83 Закону України "Про державну службу", на підставі наказу від 23.04.2025 № 140-о.
Вказані періоди роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби підтверджуються також довідкою Головного управлінням ДПС у Запорізькій області № 34 від 27.05.2025 щодо підтвердження трудового стажу за періоди з 23.12.1996 по 31.10.2013, з 26.09.2014 по 30.04.2025. 
30.05.2025 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо переходу на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.06.2025 № 083850011011 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу державного службовця. Стаж державної служби станом на 01.05.2016 становить 02 роки 07 місяців 13 днів
В обґрунтування вказаного рішення, зокрема, зазначено, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні та спеціальні звання, не враховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
До 1 травня 2016 року умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися Законом N 3723-XII.
Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
На час виникнення спірних відносин, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначалися Законом N 889-VIII.
При цьому, відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон N 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Суд констатує, що право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону N 3723-XII як спеціального закону (lex specialis) збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що особам, визначеним у пунктах 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII надано право вибору, на підставі якого закону їм має бути призначена пенсія.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04 квітня 2018 року у зразковій справі N 822/524/18, а також у постановах від 01 грудня 2020 року у справі N 466/6057/17, від 16 грудня 2021 року у справі N 538/804/17, від 22 червня 2021 року у справі N 308/67/17, від 29 вересня 2022 року у справі N 234/6967/17 та від 29 листопада 2022 року у справі N 431/991/17.
Таким чином право на пенсію державного службовця за змістом частини першої статті 37 Закону N 3723-XII мали особи, які: а) досягли певного віку; б) мають передбачений законодавством страховий стаж; в) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону N 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Тобто, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15 грудня 2020 року у справі N 560/2398/19.
В межах судового розгляду, скаржник (відповідач) доводить, що в позивача відсутній стаж державної служби, оскільки остання працювала в податкових органах.
Верховний Суд в постанові від 22 травня 2024 року в справі № 500/1404/23 наголосив, що до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01 травня 2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону № 1058-IV.
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до ст. 41.1 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування, законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - законами України "Про державну службу" та "Про запобігання корупції" та іншими законами.
При прийнятті на роботу посадовій особі може бути встановлено випробувальний термін відповідно до Закону України "Про державну службу".
На роботу до контролюючих органів не можуть бути прийняті особи, стосовно яких встановлено обмеження законами України "Про державну службу" та "Про запобігання корупції".
Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".
Отже відповідно до норм, закріплених у Податковому кодексі України - посадові особи контролюючих органів є державними службовцями (пункт 342.4 статті 342 ПК України).
Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України "Про державну службу" № 3723-XII.
Згідно статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.
Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі № 21-275а13 зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, Закону № 509-XII дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
Зважаючи на те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, сформульований за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - у справі, що розглядається, спір також стосується зарахування до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, то висновок суду першої інстанції про те, що, враховуючи також Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, є правильним.
Аналогічний підхід застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 22 червня 2021 року (справа № 308/67/17) та від 18 березня 2021 року (справа № 500/5183/17).
За таких обставин суди попередньої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зарахування до стажу державної служби, перебування позивача на посадах в органах державної податкової служби до 01 травня 2016 року, який протиправно не враховано пенсійним органом під час вирішення питання про переведення позивача на інший вид пенсійного забезпечення.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в справі № 500/4442/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 22 квітня 2026 року.