Єдиний унікальний номер 725/10316/25 
Номер провадження 2/725/3858/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 року м. Чернівці
Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі: 
головуючого судді - Нестеренко Є.В.
за участю:
секретаря судового засідання – Чобан В. В. 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду Чернівецького районного суду міста Чернівців в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Житлово-будівельного кооператива № 57, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Руська, буд. 273, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7, про визнання права власності,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на реконструйовану квартиру, в обґрунтування посилається на те, що 15.06.2004 року позивачка отримала у власність квартиру АДРЕСА_2 , у період з 2004 року по 2006 р. отримавши згоду сусідів-власників квартир, за власні кошти ОСОБА_1 здійснила прибудову до кв. АДРЕСА_3 , з метою поліпшення житлових умов, у зв`язку із тим, що їй довелось прийняти в родину додатково двох малолітніх дітей. Згодом маючи намір офіційно оформити самовільно здійснену прибудову, позивачка отримала необхідні технічні висновки та відповіді від органів щодо придатності квартири до експлуатації в якості житла, звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради з заявою по прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_2 , до якої виконано добудову, однак їх було повідомлено, що право власності на самочинне збудоване нерухоме майно можу бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 .
Ухвалою суду від 10.11.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та призначено у справі підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
19.01.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
До початку судового засідання представник позивача, подав до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву не подав, причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва № НОМЕР_1 серії САА про право власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_5 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету міської ради № 476/11 від 08.06.2004 року.
Відповідно до технічного висновку про відповідність прибудови кв. АДРЕСА_3 до житлового будинку АДРЕСА_6 та інженерних мереж вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил по міцності, стійкості і необхідної довговічності № 42/2010 від 2010 року обстежена будівля не має ушкоджень та деформацій несумісних з її подальшою експлуатацією, основні конструктивні елементи житлового будинку та квартири знаходяться в задовільному стані, а прибудови у доброму технічному стані, інженерні мережі знаходяться у задовільному стані, а квартира АДРЕСА_3 придатна до експлуатації в якості житла.
Також до матеріалів справи долучено технічний висновок № 6272 від 2011 року Чернівецького філіалу інституту «НДІпроектреконструкція», з якого прибудова у технічному плані збудована без порушень вимог будівельних норм, державних стандартів та правил, наявність прибудови не обмежує інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку, а сама квартира АДРЕСА_3 зі здійсненою прибудовою до неї стала більш комфортною для її мешканців і наділеною більш сучасними споживчими властивостями.
Разом із цим, наявний експертний висновок відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності та дізнання УМНС України в Чернівецькій області до квартири АДРЕСА_2 , згідно якого порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.
У матеріалах справи також наявний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 16.03.2011 року № 05.03.02-07/24075 з тексту якого об`єкт, а саме квартира АДРЕСА_2 , відповідає встановленим медичним критеріям безпеки та показникам.
Відповідно до довідки № 54 від 23 квітня 2019 року виданою головою правління Житлово-будівельного кооперативу № 57, правління будинку та мешканці будинку АДРЕСА_6 не заперечують стосовно побудованої прибудови до квартири АДРЕСА_2 .
Згідно із витягом з рішення Чернівецької міської ради № 27.10.2011 № 326 ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок та містобудівні умови і обстеження забудови земельних ділянок на прибудову до власної квартири АДРЕСА_3 загальною площею 49,70 кв. м. та складання проекту відведення земельної ділянки на умовах договору земельного сервітуту по АДРЕСА_6 .
Також у матеріалах справи наявні нотаріально завірені копії заяв громадян України, які не заперечують щодо добудови квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненної реконструкції квартири АДРЕСА_2 , вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству № 52-1/25-ПЗ, при візуальному огляді основних конструктивних елементів та інженерних мереж квартир АДРЕСА_2 та матеріалів технічного огляду встановлено наступне: оглянута будівля не має ушкоджень та деформацій несумісних з її подальшою експлуатацією, приміщення квартири знаходиться у задовільному технічному стані та забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому, інженерні мережі знаходяться в задовільному стані, квартира АДРЕСА_2 придатна для експлуатації в якості житла. 
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, – за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята).
Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості є наявність у забудовника права власності або права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту непорушення прав інших осіб.
Як вбачається з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», положення статті 376 ЦК України поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами, а тому при вирішенні справ цієї категорії та застосуванні зазначеної статті слід керуватися положеннями законодавства України про містобудування.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що реконструкція квартири АДРЕСА_2 здійснена позивачкою ОСОБА_1 відповідає вимогам будівельних норм і правил, державних стандартів, санітарного та протипожежного законодавства, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи технічних висновків, експертних висновків та документів дозвільного характеру, а тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4-5, 10-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 321, 328, 331, 376, 383 ЦК України, суд,, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Житлово-будівельного кооператива № 57, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Руська, буд. 273, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 7, про визнання права власності – задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом безпосереднього подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Нестеренко Є. В.