ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

25 березня 2026 року 	Справа № 160/31025/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення для проходження військово-лікарської комісії та винесення постанови про проходження військово-лікарської комісії, без належного та повного медичного обстеження військово-лікарською комісією ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- визнати протиправною та скасувати постанову про проходження військово-лікарської комісії, без належного та повного медичного обстеження військово-лікарською комісією при вище) ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), про проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час проходження військово-лікарської комісії, комісія не у повній обстежила стан здоров`я позивача та дійшла до хибного висновку про придатність до військової служби, про що винесла відповідну постанову.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 03.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази: постанови військово-лікарської комісії щодо обстеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було проведено 21 липня 2025 року, а також всіх матеріалів, що були підставою для її прийняття; доказів ознайомлення ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою (направлення на поштову адресу, особистого вручення тощо), з яких можливо встановити дату такого ознайомлення; доказів оскарження позивачем постанови у ЦВЛК (у разі наявності таких обставин).
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 07.01.2026 повторно витребував від Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 копію:
- постанови військово-лікарської комісії щодо обстеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було проведено 21 липня 2025 року, а також всіх матеріалів, що були підставою для її прийняття;
- доказів ознайомлення ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою (направлення на поштову адресу, особистого вручення тощо), з яких можливо встановити дату такого ознайомлення;
- доказів оскарження позивачем постанови у ЦВЛК (у разі наявності таких обставин).
24.03.2026 засобами підсистеми Електронний Суд від відповідача надійшов відзив на позов та витребувані судом докази.
У відзиві відповідач просить поновити встановлений судом строк для надання відзиву та копій документів та зазначає, що відповідач був позбавлений можливості підготувати якісний та обґрунтований відзив у встановлений судом строк з поважних причин, що обумовлено відсутністю кваліфікованої правової допомоги, оскільки штатний юрист з грудня 2025 та на даний момент відсутній на робочому місці/розірвав договір, що унеможливлювало швидке опрацювання значного обсягу матеріалів справи та формування правової позиції. Також зазначив, що ускладнення, пов`язані з мобілізаційними заходами, введення воєнного стану та проведення активних мобілізаційних заходів безпосередньо вплинули на роботу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило об`єктивні труднощі у затримці в отриманні документів з архівів, тимчасову відсутність ключового персоналу, задіяного у заходах, або необхідність перебування у ТЦК та СП.
Суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до частини 5 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
Копію ухвали про відкриття провадження та ухвали про повторне витребування доказів отримано уповноваженою особою відповідача 08.11.2025 та 08.01.2026, що підтверджується наявним в матеріалах справи довідками про доставку копій ухвал до електронного кабінету відповідача в "Електронному суді".
Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
З урахуванням наведеного, а також з метою забезпечення права відповідача на подання відзиву, з`ясування всіх обставин справи, ураховуючи завдання адміністративного судочинства, суд визнає причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву та надання доказів поважними та вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та поновити строк для подання відзиву на позовну заяву та надання доказів. 
Згідно змісту наданого відзиву на позов, відповідач пред`явлений позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні, зазначає, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 діяла в межах повноважень, в межах повноважень, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням №402. Відповідно до Наказу МОУ №402 (п. 2.10–2.11) передбачено спеціальний порядок оскарження ВЛК: повторний медичний огляд; оскарження до вищої ВЛК. Позивач не довів використання цього порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військову обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.07.2025 №102, солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_3 .
Згідно із картою медичного обстеження та довідкою військово-лікарської комісії №2025-0721-1114-0577 від 21.07.2025, ОСОБА_1 , 21.07.2025 року пройшов медичне обстеження та визнаний придатним до військової служби. 
Згідно облікової картки ОСОБА_1 , 21.09.2016 позивача взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 , 15.05.2020 знято з військового обліку у зв`язку із відбуванням покарання за вчинення кримінального правопорушення, 21.07.2025 року позивача взято на військовий облік та водночас знято з військового обліку у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації.
Також згідно довідки військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_4 від 06.09.2025 року позивач пройшов медичне обстеження після видалення (01.09.2025) металоконструкції правої велико-гомілкової АДРЕСА_1 не пов`язана з проходженням військової служби.
Судом із тексту позовної заяви встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач не погоджується із висновками військово-лікарської комісії, яку він проходив 21.07.2025 року під час призову на військову службу. Зокрема, позивач позові вказав, що під час проходження військово-лікарської комісії його стан здоров`я не обстежувався, скарги на здоров`я до уваги не приймалися, у позивача були наявні проблеми з опорно-руховою системою, які загострюються під час незначних фізичних навантажень та документи на підтвердження захворювання не вивчались. Крім того, на час проходження обстеження у позивача була наявна металева конструкція, яка забезпечувала утримання кістки на нозі. Вважає, що такими діями відповідач порушив право позивача на ефективне і доступне медичне обслуговування, гарантоване Конституцією України та виніс незаконну постанову ВЛК, оформлену довідкою про його придатність до військової служби. 
Вважаючи, що відповідачем порушені права позивача під час проходження ВЛК, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає державну службу особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2801-XII) визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерством оборони України 14 серпня 2008 року затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402, в якому передбачено, що військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Визначення військово-лікарської експертизи міститься у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 та означає:
медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів МОУ (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з абзацами 1-4 пункту 2.1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Відповідно до абзаців 1-5 пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (п. 2.5.5 Положення №402).
Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу I Положення № 402, за рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону, незалежно від адміністративно-територіальної зони відповідальності ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи, покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК та прийняття, скасування, перегляд постанов про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби. 
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються: організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями - спеціалістами аналізу та оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення персоналу для ВЛК; розробка та подання до ЦВЛК пропозицій з уточнення, доповнення та внесення змін до нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи; контроль за організацією та проведенням лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, обстеженням та медичним оглядом призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, надання методичної та практичної допомоги органам та закладам охорони здоров`я України та ТЦК та СП у цій роботі; проведення спільно з департаментами охорони здоров`я обласних (Київської міської) державних адміністрацій і ТЦК та СП аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, обстеження та медичного огляду допризовників, призовників, громадян, які вступають у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи; контроль за організацією та станом лікарсько-льотної експертизи в учбових та спортивних авіаційних закладах Товариства сприянні обороні України (далі - ТСО України), які знаходяться в межах регіону.
Пунктом 2.4.10 Положення №402 врегульовано, що постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Підпунктом 2.5.1 пункту 2.5 Положення №402 унормовано, що позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК) До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Пунктом 2.5.2 Положення №402 передбачено, що позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
Підпунктом 2.8.1 пункту 2.8 Положення №402 унормовано, що ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП. Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та ІНФОРМАЦІЯ_6 призначається лікар, який пройшов тематичне удосконалення (підвищення кваліфікації) з питань військово-лікарської експертизи або має досвід виконання обов`язків у складі військово-лікарських комісій не менше одного року, наказом керівника районного ТЦК та СП після погодження з керівником районного (міського) державного або комунального закладу охорони здоров`я (установи), головою ВЛК обласного ТЦК та СП, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ) призначається начальник медичного відділення цього ТЦК та СП наказом керівника ТЦК та СП після погодження з начальником ВЛК регіону. Персональний склад ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП визначається наказами відповідних керівників ТЦК та СП на підставі наданої начальником (керівником) закладу охорони здоров`я (установи) інформації про перелік медичних працівників, які залучаються до роботи ВЛК при районному (міському), обласному ТЦК та СП, із зазначенням їх спеціальностей. 
Отже, комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 у цій справі є позаштатною військово-лікарською комісією, постанови (довідки ВЛК) якої оскаржуються виключно до штатних ВЛК (ВЛК регіону).
Главою 3 розділу І Положення № 402 врегульовано порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК. 
Так, пунктами 3.1 - 3.4 розділу І Положення № 402 передбачено, що вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП. 
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_9 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку. 
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Суд звертає увагу на те, що згідно з Положенням № 402, у разі незгоди із рішеннями позаштатної ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із відповідною скаргою, а у разі незгоди із ВЛК вищого рівня - звернутися до ЦВЛК або до суду.
Доказів оскарження постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 від 21.07.2025 до штатної ВЛК або ВЛК регіону, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, перевірка рішення позаштатної ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду особи, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби, ВЛК регіону чи ЦВЛК (в межах справи) не приймали, тому позивач не дотримався вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є підставою для відмови у задоволенні вимог адміністративного позову в частині скасування постанови ВЛК.
Натомість, позивач оскаржує і дії органу ТЦК та СП щодо направлення на обстеження та прийняття постанови ВЛК без належного та повного медичного обстеження військово-лікарською комісією.
Суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права в частині оскарження дій відповідача стосовно прийняття постанови ВЛК без належного та повного медичного обстеження військово-лікарською комісією, оскільки способом реалізації своїх повноважень органу ТЦК та СП щодо проведення медичного огляду для визначення придатності військовозобов`язаного до військової служби є відповідний висновок комісії при ТЦК та СП, викладений у формі постанови або довідки, тому у задоволенні позовних в частині визнання протиправними дій відповідачів стосовно прийняття постанови ВЛК без належного та повного медичного обстеження військово-лікарською комісією суд відмовляє.
Стосовно позовних вимог в частині оскарження дій відповідача щодо направлення позивача на медичне обстеження, суд зазначає, що жодних доводів стосовно протиправності таких дій позивачем у позові не вказано. 
Суд звертає увагу позивача на те, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок доведення правомірності своїх рішень, дій, бездіяльності лежить на суб`єкті владних повноважень, в даному випадку на органі ТЦК та СП, разом з тим, позивач, як ініціатор судового процесу має навести та довести суду наявність порушеного права рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача.
В даному випадку позивач не довів, в чому саме полягає порушення прав позивача під час направлення його на медичне обстеження 21.07.2025. 
Отже, у задоволенні позовних вимог в цій частині суд також відмовляє. 
Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що відсутні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 5, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 25.03.2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна