Єдиний унікальний номер 725/1836/26 
Номер провадження 3/725/388/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року.Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла від Чернівецької митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за cт.471 ч.3 Митного Кодексу України громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 о 21:27год. на територію пункту пропуску «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю, у напрямку руху виїзд, по смузі руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «PROLINE», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , який слідував з України до Румунії в приватних справах по «зеленому коридору».
У даному транспортному засобі слідувала також – громадянка України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_3 .
При усному опитуванні, громадянка України ОСОБА_4 заявила про наявність особистих речей (п`ять дорожніх сумок). Під час здійснення митного контролю автомобіля було виявлено, без ознак приховування від митного контролю та без застосування технічних засобів митного контролю друковане видання - книгу релігійного змісту, богослужбового характеру, церковнослов`янською мовою з ознаками стародруку, друк якої виконаний дореформеним шрифтом, із використанням орнаментів та церковної символіки «Молітвослов», орієнтований період видання приблизно 1780-1820 років.
Таким чином,  ОСОБА_1 вчинила недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо вивезення за межі митної території України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 ч.3 МК України.
Для розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1  до суду не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , де вона свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала. Про те, що для переміщення вказаного друкованого видання необхідні якісь дозвільні документи вона не знала. Надалі вона буде більш уважніше звертати увагу на речі, які буде переміщувати через митний кордон України. Висновки вона для себе зробила, просила суворо не карати.
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до наступного висновку:
Так, ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок. 
Згідно вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч.5 ст.366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Згідно із ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 додатку 1 до пункту 1.5 «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», яка затверджена наказом Міністерства культури та мистецтв України N 258 від 22.04.2002, до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен» відносяться «Живопис, пластика малих форм, авторська графіка, гобелени, вироби декоративно-ужиткового мистецтва з кераміки, фарфору, фаянсу, скла, дерева, металу, текстилю та інших матеріалів, створені після 1950 року».
Згідно висновку експерта Чернівецького обласного центру з питань культурної спадщини №5 від 04.02.2026, поданий на експертизу об`єкт – друковане видання православної (старообрядницької) церкви Російської імперії поч. ХХ ст., що знаходиться в незадовільному стані, має незначну букіністичнуцінність; не має культурної цінності не підлягає поданню для занесення до Державного реєстру національного культурного надбання. Однак, даний предмет підпадає під дію законодавства України про вивезення культурних цінностей – зокрема під дію ст. 11 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та п. 7 Додатку 1 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей (як друковане видання до 1945 року). 
Отже, вищевказане друковане видання не може бути вивезене з України без дозволу Державної служби контролю.
Враховуючи всі обставини справи, а також те, що у ОСОБА_1 були відсутні будь-які дозвільні документи на переміщення через митний кордон України друкованого видання, суд приходить до висновку про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.
Санкцією ч.3 ст.471 МК України передбачено стягнення у виді накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.
Разом з тим, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення визначене санкцією ст.471 ч.3 МК України щодо накладення на неї штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільнивши її від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним порушення.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності й обмежитися усним зауваженням. 
Оскільки цією статтею не визначено перелік малозначних правопорушень, це питання має вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи з того, що малозначні правопорушення - це такі дії, які не спричинили, або не могли спричинити шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
При цьому суд виходить із того, що вчинене адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 не представляє суспільної небезпеки та не завдало значної шкоди державним інтересам.
Також суд враховує той факт, що вартість товару, що став порушенням митних правил, є незначною, а сам товар є бувшим у використанні. Так, згідно висновку держаної експертизи №05 від 04.02.2026 вартість друкованого видання становить орієнтовано 30 доларів США.
Крім того, суд враховує особу порушниці, зокрема той факт, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася (докази які б свідчили протилежне в матеріалах справи відсутні).
Також суд враховує відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Таким чином, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини (зокрема, у справі «Ізмаїлов проти Російської Федерації» від 06.11.2008 року), згідно якої при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди завданої особі, особу порушника, кількість та вартість не задекларованого ним товару, причини не задекларування товару, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею порушення.
При цьому, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 вилучений у неї товар (друковане видання), оскільки він не відносяться до переліку товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, а тільки встановлюються на нього певні правила щодо його переміщення.
На пiдставi ст.ст.22, 283 КУпАП та керуючись ст.ст. 461, 462, 467, 471, 522, 524, 525, 529 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 ч.3 МК України.
Звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.471 ч.3 МК України, на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.
Друковане видання, яке було вилучене згідно протоколу про порушення митних правил №0037/UA408000/2026 від 13 січня 2026 року – повернути  ОСОБА_1 .
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Чернівецький районний суд м. Чернівці.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Вольська-Тонієвич О. В.