Справа № 362/2021/26 
Провадження № 1-кп/362/456/26 
ВИРОК
Іменем України
01.04.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 12026111140000104, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Катеринівка Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, пенсіонера, який має інвалідність ІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України (далі – КК України), 

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
28 травня 2025 року суддею Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 розглянуто справу про адміністративні правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 3 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130, статтею 124 (двічі), статтями 122-4, 173 КУпАП.
За результатами розгляду винесено постанову у справі № 276/746/25, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, статтею 124 (двічі), статтями 122-4, 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Вказана постанова суду набрала законної сили 09.06.2025 та відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України і частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковою до виконання всіма фізичними та юридичними особами на всій території України.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність зазначеної постанови суду, будучи з нею належним чином ознайомлений та маючи реальну можливість її виконати, умисно не виконав судове рішення, чим порушив вимоги частини першої статті 129-1 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував 09.02.2026 автомобілем марки "ВАЗ 2109", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку № 142 по вулиці Володимирській в місті Василькові Обухівського району Київської області, де відповідно до пункту 2 частини першої статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" був зупинений нарядом "БРАС-120" у складі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 .
У ході перевірки поліцейськими встановлено, що на підставі постанови судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 28.05.2025 у справі № 276/746/25 ОСОБА_4 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.
Тим самим ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 28.05.2025, що набрала законної сили та якою на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України.

ІІ. Позиція учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні підтримала пред`явлене обвинувачення. Просила суд із урахуванням позиції обвинуваченого здійснювати розгляд кримінального провадження, ураховуючи вимоги частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), та обмежитись допитом обвинуваченого та документами, що характеризують особу обвинуваченого. Зауважила, що їй зрозуміла неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
В судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_4 винним за частиною першою 382 КК України та ураховуючи його щире каяття, беззаперечне визнання своєї вини, його вік, майновий стан, те, що він пенсіонер, має інвалідність 2 групи, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Також зауважила про відсутність процесуальних витрат та речових доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких того дня, 09.02.2026, він дійсно керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, тобто не виконав постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 28.05.2025, яка набрала законної сили та якою його було позбавлено права керування на один рік, про яку йому було відомо. Пояснив суду, що в той день сів за кермо автомобіля, щоб підзаробити грошей, оскільки пенсія невелика, не вистачало коштів на проживання. ОСОБА_4 розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявся, вибачився та просив суд суворо не карати. Повідомив, що подібного вчиняти не буде, йому зрозуміло, що після спливу однорічного строку, на який його було позбавлено права керування транспортними засобами, це право автоматично не відновлюється, що потрібно здавати іспити, проходити медичний огляд і заново отримувати посвідчення водія. Під час обрання міри покарання просив суд врахувати, що він має інвалідність ІІ групи, має джерела доходу, тому просив призначити покарання у виді штрафу, який він може сплатити.
Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, добровільності та істинності його позиції, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Обвинувачений зазначив, що визнання винуватості є добровільним, показання надані без жодного тиску/впливу з боку інших осіб; підтвердив усвідомлення неможливості оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.

ІІІ. Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 КПК України, суд у порядку частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого. 
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

ІV. Висновки суду щодо пред`явленого обвинувачення
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною першою статті 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

V. Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують 
та обтяжують покарання
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України, в силу статті 12 КК України є нетяжким злочином.
Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він є пенсіонером, має вищу освіту, ІІ групу інвалідності (загальне захворювання), без негативних характеристик за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання, за статтею 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Отже, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, усіх фактичних обставин кримінального правопорушення у сукупності із ставленням обвинуваченого до вчиненого, його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також завданої ним шкоди, зважаючи на особу обвинуваченого, його матеріальний стан, те, що він пенсіонер, з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, з огляду на позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини першої статті 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме меті покарання, принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись статтями 368 – 371, 373, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених статтею 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1