Справа № 944/6880/25 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д. Б. 
Провадження № 33/811/301/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника – адвоката Федика С.Є., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого – адвоката Тимофіюка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Федика Сергія Євгеновича на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою судді, 05 грудня 2025 року, близько 19 год 35 хв, ОСОБА_1 , у с.Рясне-Руське, по вул.Кільцева дорога, 5, керуючи автомобілем марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку та під час зміни напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобіль марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.1, 2.3.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Федик С.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду і закрити справу.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувана постанова надіслана та зареєстрована судом лише 04.02.2026 року.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в процесі розгляду справи суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам.
Звертає увагу на те, що зіткнення автомобілів відбулося у правому ряді на місці повороту на АЗС «ОККО», яка розташована в с. Рясне-Руське по вул. Кільцева дорога 5.
Зазначає, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем правим рядом, що призначений для повороту на АЗС «ОККО» на великий швидкості рухався прямо, оминаючи водіїв, які знаходяться у лівому ряді.
Вказує, що ОСОБА_1 здійснюючи маневр ліворуч при заїзді на АЗС «ОККО», переконався у безпечному здійсненні повороту.
Окрім того, з відео реєстратора видно, що автомобіль,який їхав на зустріч ОСОБА_1 у лівому ряді пропустив останнього для в`їзду на АЗС.
Стверджує, що саме ОСОБА_2 нехтуючи дорожньою розміткою правого крайнього ряду на ділянці шляху с. Рясне-Руське по вул. Кільцева дорога в місці розташування повороту на АЗС «ОККО», здійснив порушення ПДР, не звернувши праворуч на АЗС.
При апеляційному розгляді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Федик С.Є., підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити.
Потерпілий ОСОБА_2 та його представника – адвоката Тимофіюк О.А., заперечили апеляційну скаргу та просили залишити оскаржувану постанову без змін.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 532903 від 05 грудня 2025 року; схемою місця ДТП від 05 грудня 2025 року, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , іншими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, наданими захисником ОСОБА_1 адвокатом Федиком С.Є. відеозаписами. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами. 
Дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції враховано пояснення учасників ДТП під час складання адміністративного протоколу, обставини зіткнення транспортних засобів, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 10 жовтня 2001 року № 1306 (ПДР), перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п. 2.3Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Щодо доводів апеляційної скарги, що саме ОСОБА_2 нехтуючи дорожньою розміткою правого крайнього ряду на ділянці шляху с. Рясне-Руське по вул. Кільцева дорога в місці розташування повороту на АЗС «ОККО», здійснив порушення ПДР, не звернувши праворуч на АЗС, то такі були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії іншого учасника дорожнього руху не звільняють водія від обов`язку дотримання ПДР України, зокрема, у спірному випадку при зміні напрямку руху водій ОСОБА_1 повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Зокрема, суддя обґрунтовано зазначає, що на вказаних відеозаписах чітко видно, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме при повороті ліворуч, не зупинив повністю автомобіль, а здійснював маневр без зупинки, не зважаючи на те, що виїжджав на смугу зустрічного руху, що підтверджує те, що він не переконався належним чином і не вжив всіх можливих заходів, щоб впевнитися, що це буде безпечно та не створить перешкоди для інших учасників руху. Такі дії ОСОБА_1 , на думку судді, суперечать та є порушенням вимог п. 10.1 ПДР.
Окрім того, апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, порушення вимог ПДР іншим учасником ДТП, не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку зі свого боку дотримуватись вимог цих Правил та, відповідно, від відповідальності за їх порушення.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що у межах розгляду цієї справи, не надається правова (юридична) оцінка правомірності чи б то неправомірності дії водія транспортного засобу «Renault Megane» ОСОБА_2 , оскільки предметом судового розгляду у цій справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 , а не водія ОСОБА_2 , так як вказаний протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 ..
Інші посилання захисника – адвоката Федика С.Є., в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.
Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.
Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника – адвоката Федика С.Є. відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвокату Федику Сергію Євгеновичу строк апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 січня 2026 року.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 січня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Федика Сергія Євгеновича – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   Романюк М.Ф.