справа № 758/3206/22
головуючий у суді І інстанції Гребенюк В.В.
провадження № 22-ц/824/4701/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кирей Олени Василівни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Холдинг», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2022 року ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з указаним позовом, в якому суд просив витребувати у ОСОБА_1 на його користь:
садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 167674080000;
земельну ділянку, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 га, кадастровий номер 8000000000:91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224832080385.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є власником садового будинку та земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_2 , на підставі договорів купівлі-продажу від 06 червня 2015 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Д.Б.
Вказує, що 24 квітня 2019 року позивачу стало відомо, що у державному реєстрі речових прав на майно за період з 12 по 18 квітня 2019 року було повністю скасовані усі реєстраційні дії та записи по об`єктам нерухомого майна за останні 6 років і власником майна стала відповідач. Підставою для скасування реєстраційних дій став наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року №1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», виданий за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 .
У подальшому, наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 скасовано у судовому порядку та повторно розглянуто скаргу ОСОБА_3 , внаслідок чого Міністерством юстиції України прийнято наказ №2093/7 від 17 червня 2021 року, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
Позивач зазначав, що і на теперішній час він є дійсним власником спірного майна, оскільки його правовстановлюючі документи - нотаріальні договори купівлі-продажу від 06 червня 2015 року є чинними і мають пріоритет над наступними записами у Державному реєстрі про право власності за відповідачем, яке було туди внесено після скасування Міністерством юстиції України реєстраційних дій наказом № 1226/5 від 16 квітня 2019 року.
Вказував, що відомості про його право власності на майно у відповідний державний реєстр до цих пір так і не внесено, титульним власником майна є відповідач, що свідчить про триваюче порушення його права володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.
Вважає, що оскільки між ним і відповідачем немає жодного правочину з приводу відчуження спірного майна, таке майно підлягає поверненню його дійсному власнику, яким є позивач на підставі статті 388 ЦК України, як майно, яке вибуло з володіння власника поза його волею.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 .
Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 167674080000.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку, на якій розташований садовий будинок АДРЕСА_3 , площею 0,0675 га, кадастровий номер 8000000000:91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224832080385.
Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 12 405 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач, в розумінні діючого законодавства, є добросовісним набувачем майна, оскільки набув його за відплатним правочином, який у судовому порядку не визнавався недійсним, а відтак позбавлення його права власності поза межами судових процедур та без жодної компенсації вартості втраченого майна суперечить його правам власника, які встановлені та гарантуються законодавством.
Доводи відповідача про незаконність відчуження спірного майна на користь попереднього власника - ОСОБА_6 суд вважав не підтвердженими належними доказами, звернувши увагу на не вчинення відповідачем жодних дій для оспорення таких договорів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - Кирей О.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_1 була законним власником спірного майна з березня 2013 року і є законним власником по сьогодні, що підтверджується Інформаційними довідками з реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вказувала, що право власності ОСОБА_1 на спірне майно не оскаржувалося і не скасовувалося, тобто у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не позбавлено права власності на це майно. Жодних договорів купівлі-продажу майна відповідач не укладала, як і не уповноважувала на це інших осіб.
Зазначила, що посилання позивача на те, що майно належить йому на підставі договорів від 06 червня 2015 року, посвідчених приватним нотаріусом Клименко Д.Б., не знаходить свого обґрунтування, оскільки упродовж 2015-2021 років у ході рейдерського захоплення майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_4 , відбувся ряд незаконних дій щодо перереєстрації вищевказаного нерухомого майна. Незаконні реєстраційні дії щодо майна двічі скасовувалися Центральним органом Міністерства юстиції України.

Посилалася на те, що під час розгляду справи, відповідач подав докази незаконного заволодіння майном у 2015-2021 роках іншими особами. Зокрема подав докази того, що майно з власності ОСОБА_1 вибуло поза її волею, про що суду були надані висновки експертів у межах кримінальних справ, висновки та рішення Центральної колегії Міністерства юстиції України, яким право власності ОСОБА_1 було відновлено.
Вказувала, що суд першої інстанції не у повній мірі дослідив та надав оцінку вказаним доказам та, задовольняючи позов, не дослідив оригінали договорів купівлі-продажу майна від 06 червня 2015 року, при цьому копії указаних договорів представник просив визнати недопустимими та недостовірними доказами, оскільки оригінали вказаних договорів позивачем не надані, про що представник відповідача заявляв у судовому засіданні під час дослідження письмових доказів.

Зазначала, що право власності за позивачем ОСОБА_8 у Державному реєстрі речових прав не зареєстровано. А оскільки речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли після 01 січня 2013 року підлягають реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то саме після проведення такої реєстрації особа стає повноправним власником майна.
Вважає, що оскільки право власності не зареєстровано за позивачем, відтак останній обрав не належний спосіб захисту прав, що є безумовною підставою для відмови у позові.
Зазначає, що судом першої інстанції було без відповідної правової підстави відмовлено у застосуванні строку позовної давності, не було наведено мотивів з яких суд відхилив заявлене клопотання про застосування строку позовної давності, а позивач не обґрунтував, обставин, що унеможливили подання позову у встановлений законодавством строк.
Вказувала, що посилання позивача лише на запровадження карантину, не може вважатися поважною причиною пропуску строків, без достатнього обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - Кирей О.В. залишено без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги щодо незаконного заволодіння позивачем майном відповідача, а також перереєстрації вищевказаного нерухомого майна внаслідок рейдерського захоплення, з посиланням на скасування двічі органами Міністерства юстиції України реєстраційних дій щодо вказаного майна, суд апеляційної інстанції відхилив, зазначивши, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт оспорення нею правочинів щодо відчуження спірного нерухомого майна з метою захисту свого права власності.

Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє Кирей О.В., задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій
не встановили у чиєму фактичному володінні та користуванні перебуває спірне майно, в який спосіб вибуло з володіння позивача та за яких обставин право на нього було зареєстроване за відповідачем, не взяли до уваги, що нерухоме майно є предметом іпотеки;
не врахували, що постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 квітня 2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у справі № 910/9843/19, якими було скасовано наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно з відкритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 910/9843/19 щодо законності наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 досі перебуває на розгляді у суді першої інстанції;
не надали правової оцінки наявним у матеріалах справи копій висновків експертів щодо використання підробних документів при здійсненні реєстраційних дій щодо спірного майна, підстав скасування Міністерством юстиції України таких реєстраційних дій, проведених з 12 травня 2015 року, а також обставинам, встановлених в інших судових спорах між сторонами щодо такого майна (справи №910/9843/19, №761/48552/19, №758/6520/20; №758/16578/19).
З урахуванням наведеного, висновки судів попередніх інстанцій про правомірність та добросовісність набуття позивачем спірного майна, пріоритетність його права власності є передчасними.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кирей О.В. підтримала вимоги апеляційної скарги.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Герман Д.О. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Представник ТОВ «Ренесанс Холдинг» - Кузик Т.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2013 року у справі № 2607/15545/12 визнано за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок (літ. А) з прибудовою (літ.а), розташований на АДРЕСА_2 , на території садового товариства «Лісне», у Подільському районі міста Києва, загальною площею 1834,2 кв.м (з них: основна - 680,1 кв.м, допоміжна - 1154,1 кв.м), у тому числі: по цокольному поверху - 297,4 кв.м. (допоміжна площа); по першому поверху - 318,6 кв.м (допоміжна площа); по другому поверху - загальною площею 343,3 кв.м, із яких: основна - 165,4 кв.м, допоміжна - 177,9 кв.м; по третьому поверху - загальною площею 346,4 кв.м, із яких: основна - 193,4 кв.м, допоміжна - 153,0 кв.м; по четвертому поверху - загальною площею 335,4 кв.м, із яких: основна - 192,0 кв.м, допоміжна - 143,4 кв.м, по мансарді - загальною площею 193,1 кв.м., із яких: основна - 129,3 кв.м, допоміжна - 63,8 кв.м. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/30032455).
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є членом садового товариства «Лісне» і власником земельної ділянки, розташованої на території товариства, по АДРЕСА_2 , площею 0,0675 га, на підставі договору дарування від 26 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО, реєстр №11979, та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 993151, від 30 січня 2009 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03-702921.
Позивач на земельній ділянці, площею 0,0675 га, що належить їй на праві власності, за власні кошти господарським способом здійснила будівництво садового будинку відповідно до проекту будівництва, розробленого ТОВ «Група компаній «Столична нерухомість» та ПП «М-БУД», та наданих кваліфікованих рекомендацій і обов`язкових до виконання норм і правил чинного в Україні законодавства при будівництві об`єкту нерухомості, дозвільних документів відповідності пожежної безпеки, водопостачання та каналізації, опалення та вентиляції, водовідведення та електротехнічної частини, санітарних вимог нормам чинного законодавства.
Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж садового будинку по АДРЕСА_2 від 20 листопада 2010 року, складеного ДП «Атестаційний центр з неруйнівного контролю при ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України», на момент закінчення будівництва садовий будинок та інженерні мережі відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству згідно з ДБН 360-92*, а також вимогам надійності у безпечній експлуатації та придатний для введення в експлуатацію.
Станом на 18 листопада 2011 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» виготовило необхідну технічну документацію та видало технічний паспорт на вказаний садовий будинок. 
Після завершення будівництва Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві здійснила технічне обстеження садового будинку і надала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану 14 березня 2012 року № КВ 182129037680, та висновок вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (https://reyestr.court.gov.ua/Review/30032455).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 299080121 від 11 лютого 2022 року: 
28 лютого 2013 року до Державного реєстру були внесені відомості про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0675 га, кадастровий номер 8000000000:91:453:0020, що розташована за адресою:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 32080385, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8407987 від 28 лютого 2013 року, власник ОСОБА_1 ,
26 вересня 2013 року до Державного реєстру були внесені відомості про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, що розташований за адресою:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 167674080000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6258642 від 26 вересня 2013 року, власник ОСОБА_1 .
Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки - на підставі договору дарування та Державного акта на право власності на земельну ділянку та садового будинку - на підставі рішення суду, та здійснила державну реєстрацію свого права власності у встановленому законом порядку відповідно 28 лютого та 26 вересня 2013 року.

28 листопада 2013 року між ПАТ «Фінбанк» (кредитор за договором) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (позичальник за договором) було укладено кредитний договір № 55/11/13-К (мультивалютна не відновлювальна кредитна лінія).
Відповідно до п. 1.1. якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору відкриває позичальнику мультивалютну невідновлювальну кредитну лінію у сумі 1 550 000 доларів США зі строком користування кредитними коштами (кредитною лінією) до 28 листопада 2018 року.
В забезпечення виконання позичальником кредитного договору було укладено іпотечний договір в тому числі:
29 листопада 2013 року між ПАТ «Фінбанк» (іпотекодержатель за договором) і ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором), згідно з якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно:
- садовий будинок номер АДРЕСА_1 , загальною площею 1834,2 кв м., та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2013 року у справі №2607/15545/12, яке набрало законної сили 19 березня 2013 року. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 26 вересня 2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві за індексним номером 10044040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна. 167674080000, номер запису про право власності: 2657860.
- земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений садовий будинок площею 0,0675 га, кадастровий номер 8000000000:91:453:0020, цільове призначення - ведення садівництва, яка розташована на АДРЕСА_2 , на території садового товариства «Лісне», у Подільському районі міста Києва, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради.
На підставі вказаного договору іпотеки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні відомості про реєстрацію іпотеки та заборони відчуження вказаного садового будинку та земельної ділянки.
В подальшому 25 грудня 2014 року між ПАТ «Фінбанк» та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 20141225-Г, відповідно до якого ПАТ «Фінбанк» відступив, а ПАТ «Платинум Банк» прийняв право вимоги, зокрема за кредитним договором № 55/11/13-К.
Окрім цього, між ПАТ «Фінбанк» та ПАТ «Платинум Банк» 25 грудня 2014 року укладено договір відступлення прав за договором іпотеки від 29 листопада 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 12234, укладений між клієнтом та ПАТ «Фінбанк» в забезпечення зобов`язань за кредитним договором №55/11/13-К від 28 листопада 2013 року.
Отже, в договорі іпотеки від 29 листопада 2013 року первісного іпотекодержателя - ПАТ «Фінбанк» замінено на нового іпотекодержателя - ПАТ «Платінум Банк»».
На підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами до державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відповідні записи про заміну іпотекодержателя (Постанова Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 758/6121/23 (провадження № 61-8941св24) https://reyestr.court.gov.ua/Review/126259089).

09 грудня 2017 року проведено електронні торги з продажу лоту F65GL6796, який містив такі активи ПАТ «Платинум Банк»: право вимоги за кредитним договором № 55/11/13-К (із забезпеченням: 1.Садовий будинок загальною площею 1 173,1 кв. м; 2. Земельна ділянка площею 0,0738 га; 3. Садовий будинок загальною площею 1 834,2 кв. м; 4. Земельна ділянка площею 0,0675 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 ). 
Згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2017-12-06-000136-b від 29 грудня 2017 року переможцем електронних торгів визнано ТОВ «Ренесанс Холдинг».
19 січня 2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Ренесанс Холдинг» укладено договір № 28і про відступлення права вимоги.
Відповідно до пункту 2.1 договору визначене цим договором відступлення банком новому кредитору прав за основним договором здійснюється на виконання умов укладеного між сторонами договору № 28К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19 січня 2018 року.
Згідно з яким відступлення права вимоги за кредитним договором № 55/11/13-К (мультивалютна не відновлювальна кредитна лінія) від 28 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «Фінбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , права вимоги за яким були відступлені ПАТ «Платинум Банк» згідно з договором відступлення права вимоги № 20141225-Г (дол.) від 25 грудня 2014 року.
У зв`язку зі зміною сторони на підставі даного договору та/або рішення суду, подальші реєстраційні дії щодо прав за іпотечними договорами підлягають державній реєстрації за ТОВ «Ренесанс Холдинг» (пункти 2.1.- 2.3. договору № 28і).
Предметом іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329, та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234, було в тому числі і таке майно: 
садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 1 834,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 167674080000, індексний номер 10044040; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0675 га, кадастровий номер 8000000000:91:453:0020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224832080385; 
садовий будинок АДРЕСА_6 , загальною площею 1 173,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225008380000, номер запису про право власності 3594956; земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний садовий будинок, площею 0,0738 гектарів, кадастровий номер 8000000000:91:453:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225008380000.
При цьому Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить записи про первісну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме інформацію про іпотеку на підставі договору іпотеки від 29 листопада 2013 року, іпотекодавці - ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , боржник: ОСОБА_3 , іпотекодержатель - ПАТ «Фінбанк», яке змінене 25 грудня 2014 року на ПАТ «Платинум Банк» згідно з договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 25 грудня 2024 року та в подальшому відновлено записи про іпотеку ПАТ «Платинум банк» (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 758/16578/19 (провадження № 61-6441ск22)). 
В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувають:
справа № 758/6520/20 за позовом ТОВ «Ренесанс Холдинг» до ТОВ «Лемано», ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки
справа № 761/48552/19 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «Ренесанс Холдинг», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ТОВ «Держакупівлі.Онлайн», ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про визнання недійсними відкритих торгів, проведених 29 грудня 2017 року, предметом продажу яких було право вимоги за кредитним договором № 55/11/13-К із забезпеченням, іпотекодержателем якого було ПАТ «Платинум банк» та визнання недійсними, укладених за результатами торгів, договору 28К від 19 січня 2018 року про відступлення права вимоги ПАТ «Платинум банк» до ОСОБА_3 за кредитним договором № 55/11/13-К від 28 листопада 2013 року та договору 28І від 19 січня 2018 року про відступлення права вимоги ПАТ «Платинум банк» до ОСОБА_1 за іпотечним договором, укладеним 28 листопада 2013 року і права вимоги ПАТ «Платинум банк» до ОСОБА_9 за іпотечним договором, укладеним 29 листопада 2013 року.
Остаточні рішення судів у вказаних справах відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2015 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_8 (покупець) укладений договір купівлі-продажу садового будинку, відповідно до умов якого позивач купив та прийняв у власність садовий будинок загальною площею 1 834,2 кв.м, що розташований за адресою:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 167674080000. Договір посвідчено приватним нотаріусом Клименком Д.Б., зареєстровано в реєстрі за № 965.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відомості про державну реєстрацію права власності на зазначений садовий будинок були внесені до реєстру 06 червня 2015 року, номер запису про право власності 9938827, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21868658 від 06 червня 2015 року.
06 червня 2015 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_8 (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач купив та прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0675 га, кадастровий номер 8000000000:91:453:0020 що розташована за адресою:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 32080385. Договір посвідчено приватним нотаріусом Клименком Д.Б., зареєстровано в реєстрі за № 963.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відомості про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку були внесені до реєстру 06 червня 2015 року, номер запису про право власності 9938763, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21868541 від 06 червня 2015 року.

Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» було задоволено скаргу ОСОБА_3 , скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 червня 2015 року №№ 21868658, 21868541, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б.

17 квітня 2019 року Державним департаментом Державної реєстрації Міністерства юстиції України виконано Наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та відновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку ПАТ «Платинум Банк» за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В. В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 4329 (боржник ОСОБА_1 ) та іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29 листопада 2013 року за реєстровим номером 12234 (боржник ОСОБА_9 ).
18 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстрація Плюс» Товкайло У.В. прийнято рішення за індексним номером 46220604, згідно з яким за всіма спірними об`єктами нерухомості скасовано іпотеку ПАТ «Платінум Банк». 

ТОВ «Ренесанс Холдинг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, ТОВ «Лемано», ОСОБА_9 про визнання недійсним наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у справі №910/9843/19 відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 лютого 2021 року у справі №910/9843/19 скасовано вищезазначене рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким задоволено позов. Визнано недійсним наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року №1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». 

Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 квітня 2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у справі №910/9843/19 скасовано та справу направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
Згідно з відкритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Господарського суду міста Києва від 20 лютого 2025 року у справі № 910/9843/19 щодо законності наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі (на момент ухвалення судового рішення при апеляційному перегляду відсутній повний текст вказаного рішення).

Згідно з пунктом 19 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (в редакції станом на день ухвалення рішення Міністерством юстиції України) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду. 
У разі скасування судом рішення Мін`юсту про задоволення скарги або про відмову у розгляді скарги, у тому числі без розгляду її по суті, Мін`юст не пізніше п`яти робочих днів з дня надходження рішення суду приймає рішення про скасування відповідного власного рішення у формі наказу. 
Рішення Мін`юсту у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про відмову у розгляді скарги, у тому числі без розгляду її по суті, виконується суб`єктом розгляду скарги не пізніше наступного робочого дня з дати його прийняття шляхом повторного розгляду скарги відповідно до Законів.
Рішення Мін`юсту у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, у разі скасування рішення про задоволення скарги виконується державним реєстратором шляхом внесення відповідних записів до реєстрів відповідно до Законів. У разі коли після задоволення Мін`юстом скарги та внесення відповідного запису до реєстрів у таких реєстрах проведено інші реєстраційні дії, внесення відповідних записів до реєстрів здійснюється державним реєстратором виключно за наявності судового рішення, яким вирішується питання щодо правового статусу таких реєстраційних дій.
Отже, враховуючи пункт 19 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, апеляційний суд вважає, що правовим наслідком скасування у судовому порядку наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року № 1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», оскарження якого є предметом справи № 910/9843/19, є повторний розгляд скарги ОСОБА_3 від 10 квітня 2019 року.
Судом встановлено, що після задоволення позову постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 лютого 2021 року у справі №910/9843/19 Міністерство юстиції України забезпечило повторний розгляд скарги ОСОБА_3 , за результатами розгляду якого було прийнято наказ № 2093/7 від 17 червня 2021 року, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Згідно з пунктом 19 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (в редакції станом на день ухвалення рішення Міністерством юстиції України) рішення Мін`юсту у разі скасування рішення про задоволення скарги виконується державним реєстратором шляхом внесення відповідних записів до реєстрів відповідно до Законів. У разі коли після задоволення Мін`юстом скарги та внесення відповідного запису до реєстрів у таких реєстрах проведено інші реєстраційні дії, внесення відповідних записів до реєстрів здійснюється державним реєстратором виключно за наявності судового рішення, яким вирішується питання щодо правового статусу таких реєстраційних дій.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 299080121 від 11 лютого 2022 року після скасування рішення Міністерство юстиції України про задоволення скарги на виконання наказу № 2093/7 від 17 червня 2021 року державним реєстратором не вносилися відповідні записи до реєстрів.

Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 299080121 від 11 лютого 2022 року вбачається, що: 
17 серпня 2021 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Котелко С. Д. було внесено зміни до записів про право власності ОСОБА_1 на садовий будинок та видалено підставу для державної реєстрації - рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2013 року у справі № 2607/15545/12 та додано - договір купівлі-продажу садового будинку від 06 червня 2015 року, а також було змінено власника спірного майна ОСОБА_1 на ОСОБА_2 (а.с.24,25 т. 1).

Відповідач вказує, що за результатами розгляду скарги відповідача Центральною комісією Міністерства юстиції України було встановлено порушення законодавства нотаріусом Котелко С.Д., скасовано рішення нотаріуса про перереєстрацію майна від 17 серпня 2021 року.
29 жовтня 2021 року Міністерством юстиції України було внесено зміни до записів про право власності ОСОБА_2 на садовий будинок та видалено підставу для державної реєстрації - договір купівлі-продажу садового будинку від 06 червня 2015 року та додано - рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2013 року у справі № 2607/15545/12, а також було змінено власника спірного майна ОСОБА_2 на ОСОБА_1 . Підстава внесення змін до права власності - наказ Міністерства юстиції України №3838/5 від 29 жовтня 2021 року (а.с.25 т.1). 

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, судом має бути враховано, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Тож обов`язковою умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.
Підсумовуючи, апеляційним судом встановлено, що 
ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки - на підставі договору дарування та Державного акта на право власності на земельну ділянку та садового будинку - на підставі рішення суду, та здійснила державну реєстрацію свого права власності у встановленому законом порядку відповідно 28 лютого та 26 вересня 2013 року;
ОСОБА_1 як власник передала спірне майно в іпотеку на підставі іпотечного договору від 29 листопада 2013 року, 
правочини, якими вподальшому було переуступлено право вимоги за іпотечним договором, оспорюються в судовому порядку (справа № 761/48552/19), остаточне рішення суду відсутнє;
на спірне майно яке є предметом іпотеки звернуто стягнення в судовому порядку (справа № 758/6520/20), остаточне рішення суду відсутнє;
на спірне майно накладений арешт як на речовий доказ в межах кримінального провадження № 42020000000000761 від 06 листопада 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 cтатті 365-2, частиною 3 cтатті 206 КК України (ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року у справі № 752/8864/20 за клопотанням прокурора відділу прокуратури міста Києва);
позивач ОСОБА_5 , який набув спірне майно на підставі договорів від 06 червня 2015 року, які не визнані недійсними у судовому порядку та здійснив державну реєстрацію права власності у 2015 році;
поновлення права власності відповідача ОСОБА_1 , яке виникло у 2013 році, у Державному реєстрі не пов`язане з виконанням наказів Міністерства юстиції України від 16 квітня 2019 року №1226/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та № 2093/7 від 17 червня 2021 року, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено;

Отже, вирішенню питання про ефективність обраного позивачем способу захисту порушеного права передує вирішення судом питання чи порушені права позивача, оскільки лише порушені, невизнані чи оспорювані права підлягають захисту судом. 
Оскільки позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, на що суд першої інстанції увагу не звернув, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог з наведених підстав, а тому рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 рокупідлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.
Оскільки, апеляційна скарга задоволена, то слід стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 18 607 грн 50 коп.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кирей Олени Василівни задовольнити.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 18 607 грн 50 коп.

Відомості про стягувача: ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 .
Відомості про боржника: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_8 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного судового рішення 06 лютого 2026 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська