ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1776/26 Справа № 210/1408/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/1408/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:
позивач – Криворізька міська рада,
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року, яке ухвалено ухвалене суддею Скотарем Р.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Криворізька міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. 
Позовна заява мотивована тим, що  рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2010 року №104 було надано в оренду ряд земельних ділянок, в тому числі, ОСОБА_1 строком на 5 років отримано в орендне користування земельну ділянку площею 0,1500 га в Дзержинському (після перейменування-Металургійному) районі міста Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.10.2010 року, ОСОБА_1 придбано та прийнято у власність окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С. Пункт 4 вищенаведеного Договору містить наступні відомості щодо набутого у власність відповідачем об`єкту нерухомості: окремо розташована двоповерхова нежитлова будівля «А-2н/ж», загальною площею 1484,0 кв.м.
Таким чином, 22.10.2010 року ОСОБА_1 , на підставі Договору купівлі–продажу від 05.10.2010 року, набуто право власності виключно на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю «А-2н/ж», загальною площею 1484,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Виникнення права власності у відповідача на жодний інший об`єкт нерухомості Договором купівлі-продажу не обумовлено. 
В подальшому, рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2022 року №1163, розглянувши звернення заявників-власників будівель або споруд, розташованих на земельних ділянках, ураховуючи, що, відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України, надання в користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою, надано в оренду, в тому числі, ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 рік.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №417219401 від 11.03.2025 року, за ОСОБА_1 22.10.2010 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю «А-2н/ж» на підставі Договору купівлі-продажу, ВРВ №469128, 05.10.2010 року, Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., зареєстровано в реєстрі за №1593. 17.11.2023 року державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною, рішенням про державну реєстрацію, індексний номер 70362849 від 23.11.2023 року: 1) внесено до Державного реєстру речових прав ( з відкриттям розділу №2835509112060) відомості про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3341016.4790626.20231108.81.0000.87), що має наступний опис: загальна площа – 1484 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е»; 2) запис про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 23.11.2023 року на підставі Перенесення до розділу №2835509112060.
Документи на підставі яких державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною 17.11.2023 року здійснено державну реєстрацію: Технічний паспорт, серія та номер:ТІ01:0814:6475:1063-1837, виданий 17.11.2023, видавник ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ, Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер ВРВ№469128, зареєстровано в реєстрі за №1593, виданий 05.10.2010 року, видавник Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С.
Позивач наголошує, що матеріали технічної інвентаризації не є правовою підставою для виникнення права власності у відповідача на п`ять гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е».
Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності за відповідачем на спірні гаражі на підставі вищенаведеного припису абзацу 3 пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 є протиправним, оскільки вищенаведена норма Порядку стосується виключно індивідуальної житлової забудови та присадибних господарських споруд.
На підставі вищевикладеного, враховуючи документи, подані для державної реєстрації 17.11.2023 року, є протиправним відкриття нового розділу №2835509112060 в Державному реєстрі речових прав із безпідставним внесенням до переліку об`єктів, що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності гаражів: літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» за адресою: АДРЕСА_1 та погашення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно 23.11.2023 року шляхом перенесення до розділу №2835509112060.
Станом на 28.04.2023 року, як вбачається з відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за відповідачем було зареєстровано право власності за адресою: АДРЕСА_1 тільки на нежитлову 2-поверхову будівлю літ. «А-2», площею 1484,0 кв.м.
Земельна ділянка для обслуговування наведеного об`єкту нерухомості сформована за кадастровим номером 1211000000:02:019:0010 (площа 0,1500 га), що підтверджується рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2022 року №1163 «Про надання в оренду земельних ділянок, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності землекористувачів (користувачів)».
Земельна ділянка під будівництво або розміщення вищезазначених існуючих гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» Криворізькою міською радою не надавалась.
Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2023 року №70362849 на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , 21.11.1995, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на об`єкт нерухомості, загальною площею 1484 кв.м., що складається з нежитлової будівлі літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060); скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , 21.11.1995, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), з одночасними припиненням за ним права власності та володіння на об`єкт нерухомого майна-гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е», за адресою: АДРЕСА_1 , проведену 17.11.2023 року державним реєстратором Глеюватської сільської ради Волос Оленою Володимирівною, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав запису про відсутність права із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №2835509112060, відновлення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3451700 від 22.10.2010 року, погашеного 23.11.2023 року об 13:23:05; зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) усунути перешкоди Криворізької міської територіальної громади в особі Криворізької міської ради (код ЄДРПОУ 33874388, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва – гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060, адреса: АДРЕСА_1 ); стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір.
Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 усунути перешкоди Криворізькій міській територіальній громаді в особі Криворізької міської ради (код ЄДРПОУ 33874388, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва – гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060, адреса: АДРЕСА_1 ).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради судовий збір в розмірі 4542,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення сду та ухвалити нове рішення який відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неврахування судом вісіх обставин спарви та порушення прав відповідача ОСОБА_1 , як законного власника нерухомого майна.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 на законних підставах користується земельною ділянкою, а саме на підставі договору оренди, укладеному із Криворізькою міською радою. Відповідач тривалий час належним чином виконує умови договору оренди, вчасно сплачує орендну плату, умов договору не порушує. Таким чином, всиновки суду про відсутність доказів законності зведення гаражів є помилковими, і ці будівлі не є самочинним будівництвом.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач Криворізька міська рада зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, відповідач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
При цьому, представник позивача Криворізької міської ради – Паламарчук Є.П., якій Дніпровський апеляційний суд, згідно ухвали суду 02 лютого 2026 року, забезпечив участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та роз?яснив положення ч. 5 ст. 212 ЦПК України щодо ризиків технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, не забезпечив відеозв?язок із судом та клопотань про відкладення судового розгляду до початку судового засідання не надав.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Криворізької міської ради про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності учасниками справи не оскаржується, та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, згідно якої, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду лише в частині вирішення позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди Криворізькій міській територіальній громаді, в особі Криворізької міської ради, у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва – гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060, адреса: АДРЕСА_1 ).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., ОСОБА_1 придбано та прийнято у власність окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29-30), що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №9081068 від 05.10.2010 (а.с.31-32).
Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №27742423 від 22.10.2010, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 за реєстраційним номером 3451700 на підставі Договору купівлі-продажу ВРВ №469128 від 05.10.2010 (а.с.33).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №417219401 від 11.03.2025, за ОСОБА_1 22.10.2010 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю «А-2н/ж» на підставі Договору купівлі-продажу, ВРВ №469128, 05.10.2010 року, Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., зареєстровано в реєстрі за №1593 (а.с.22).
Заявою міському голові Вілкулу Ю.Г. від 11.11.2010 ОСОБА_1 просить на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2010 передати в оренду земельну ділянку, площею 1500 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 без зміни цільового призначення під розміщення торгового комплексу (а.с.28).
Рішенням Криворізької міської ради №104 від 22.12.2010 надано в оренду ряд земельних ділянок, в тому числі ОСОБА_1 строком на 5 років отримано в орендне користування земельну ділянку, площею 0,1500 га, в Дзержинському районі Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-27).
Рішенням Криворізької міської ради №1163 від 26.01.2022 вирішено надати заявникам (користувачам) в оренду строком на 1 рік, без зміни меж та цільового призначення, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у їх власності, з можливістю поновлення договорів оренди на умовах, передбачених ст.126-1 Земельного кодексу України. Визначено розмір плати за користування земельними ділянками відповідно до Податкового кодексу України та рішенням міської ради від 26.05.2021 №506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу» (а.с.34-35).
Рішенням Криворізької міської ради №1898 від 28.04.2023 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування. Причина відмови: нежитлова будівля розташована на вже сформованій, зареєстрованій земельній ділянці з визначеною площею, межею та цільовим призначенням. Межа бажаної земельної ділянки не відповідає межі узгодженої Акціонерним товариством «Криворіжгаз» топографо-геодезичної зйомки. Некоректний розрахунок проектованої земельної ділянки (а.с.36).
17.11.2023 державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною, рішенням про державну реєстрацію, індексний номер 70362849 від 23.11.2023 внесено до Державного реєстру речових прав відомості про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3341016.4790626.20231108.81.0000.87), що має наступний опис: загальна площа – 1484 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» (а.с.20).
Рішенням Криворізької міської ради №3268 від 29.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1677 га, в користування для розміщення існуючої нежитлової будівлі (торговельного комплексу) на АДРЕСА_1 (а.с.37).
Відповідно до листа Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради №7-23/26-17/42 від 23.01.2025 року, з питання об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звернень до Відділу з питання введення в експлуатацію комплексу будівель, розташованого за вказаним адресом не надходило. Відділом не проводились перевірки на вказаному об`єкті за фактом перебудови/реконструкції, експлуатації без належних правових підстав за вказаним адресом. В Єдиній державній системі у сфері будівництва відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних документів. По вищезазначеному об`єкту звернень від фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до Відділу не надходили. Інша інформація, що стосується проведення реконструкції/перебудови, введення в експлуатацію нежитлової будівлі за вказаним адресом до Відділу не надходили (а.с.38).
Згідно листа Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради №04/01.02-01-493 від 05.02.2025, вивчивши наявні архівні дані з прийняття рішень виконкомом районної у місті ради щодо присвоєння поштової адреси нежитловим будівлям за адресою: АДРЕСА_1 , інформація з даного питання відсутня (а.с.39).
Відповідно до листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому КМР №795/7-23/04-01-02-05 від 03.03.2025, на земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:02:019:0010, площею 0,1500 га, розташована двоповерхова нежитлова будівля (торговельний комплекс), зареєстрований за адресою: вул. Героїв АТО 50 у Металургійному районі. Гаражі літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» у межі зазначеної ділянки не потрапляють. Земельна ділянка під будівництво або розміщення вищезазначених існуючих гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» Криворізькою міською радою не надавалась (а.с.41).
До позову додано копії з офіційного Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.42-50).
Частково задовольняючи позовні вимоги та зобов`язуючи ОСОБА_1 усунути перешкоди Криворізькій міській територіальній громаді, в особі Криворізької міської ради, у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва – гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2835509112060, адреса: АДРЕСА_1 ), суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Оскільки, належні ОСОБА_1 гаражі літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», розміщені на спірній земельній ділянці, яка належить Криворізькій міській територіальній громаді, в особі Криворізької міської ради, створюють перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою комунальної власності, вимога про усунення перешкоди позивачу у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва – гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан є обгрнутованою та підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Відповідно до частин першої, другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.
Згідно з частинами першою, четвертою та сьомою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19) викладено правовий висновок про те, що в силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Також за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).
Верховний Суд України в постанові від 19 квітня 2017 року у справі № 354/612/13-ц вказав, що з урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У справі, що переглядається в апеляційній інстанції, встановлено, що, згідно Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Терещенко М.С., ОСОБА_1 придбано та прийнято у власність окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29-30), що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №9081068 від 05.10.2010 (а.с.31-32). 22.10.2010 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на підставі Договору купівлі-продажу, ВРВ №469128 від 05.10.2010 року, зареєстровано в реєстрі за №1593 (а.с.22).
На підставі заяви ОСОБА_1 від 11.11.2010 щодо надання в оренду земельної ділянки, площею 1500 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни цільового призначення, під розміщення торгового комплексу, належного ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2010 (а.с.28), рішенням Криворізької міської ради №104 від 22.12.2010 надано ОСОБА_1 , строком на 5 років, в орендне користування земельну ділянку, площею 0,1500 га, в АДРЕСА_2 (а.с.26-27). Рішенням Криворізької міської ради №1163 від 26.01.2022 вирішено надати заявникам (користувачам) в оренду строком на 1 рік, без зміни меж та цільового призначення, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі або споруди, що перебувають у їх власності, з можливістю поновлення договорів оренди на умовах, передбачених ст.126-1 Земельного кодексу України. Визначено розмір плати за користування земельними ділянками відповідно до Податкового кодексу України та рішенням міської ради від 26.05.2021 №506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу» (а.с.34-35).
Отже, ОСОБА_1 в установленому законом порядку набув право користування земельною ділянкою, площею 0,1500 га, в АДРЕСА_2 , без зміни цільового призначення, під розміщення торгового комплексу, належного ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2010.
Натомість, 17.11.2023 державним реєстратором Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною, рішенням про державну реєстрацію, індексний номер 70362849 від 23.11.2023 внесено до Державного реєстру речових прав відомості про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3341016.4790626.20231108.81.0000.87), що має наступний опис: загальна площа – 1484 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-2», гараж літ. «Б», гараж літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Е» (а.с.20).
Відповідно до листа Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконкому Криворізької міської ради №7-23/26-17/42 від 23.01.2025 року, з питання об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звернень до Відділу з питання введення в експлуатацію комплексу будівель, розташованого за вказаним адресом не надходило. Відділом не проводились перевірки на вказаному об`єкті за фактом перебудови/реконструкції, експлуатації без належних правових підстав за вказаним адресом. В Єдиній державній системі у сфері будівництва відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних документів. По вищезазначеному об`єкту звернень від фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до Відділу не надходили. Інша інформація, що стосується проведення реконструкції/перебудови, введення в експлуатацію нежитлової будівлі за вказаним адресом до Відділу не надходили (а.с.38).
Відповідно до листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому КМР №795/7-23/04-01-02-05 від 03.03.2025, на земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:02:019:0010, площею 0,1500 га, розташована двоповерхова нежитлова будівля (торговельний комплекс), зареєстрований за адресою: вул. Героїв АТО 50 у Металургійному районі. Гаражі літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» у межі зазначеної ділянки не потрапляють. Земельна ділянка під будівництво або розміщення вищезазначених існуючих гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» Криворізькою міською радою не надавалась (а.с.41), у зв`язку з чим колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є користувачем земельної ділянки, на якій розміщені гаражі, на піставі договору оренди.
При цьому, судом встановлено, що звернень до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю з питань введення в експлуатацію будівель, розташованих за адресою: вул. Героїв АТО 50 від ОСОБА_1 не надходило.
Згідно ж рішень Криворізької міської ради №1898 від 28.04.2023 та №3268 від 29.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування (а.с.36, 37), що свідчить про відсутність згоди власника земельної ділянки на зведення нерухомого майна та визнання на нього права власності за позивачем.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди Криворізькій міській територіальній громаді, в особі Криворізької міської ради, у праві користування і розпорядження земельною ділянкою, шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва – гаражів літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е» та приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, оскільки будівництво нерухомого майна здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, і власник земельної ділянки (Криворізька міська територіальна громад) заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційна скарга залишена судом апеляційної інстанції без задоволення, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, відсутні правові підстави для відшкодування судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 25 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 10 лютого 2026 року.

Головуючий:

Судді: