ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2026 Справа № 914/2665/25 
За позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк “Львів”, м. Львів
до відповідача 1: ОСОБА_1 , м. Львів
до відповідача 2: ОСОБА_2 , м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛЕОФУДЗ”, м. Львів
про стягнення 1 802 285, 13 грн

Суддя Никон О.З.
Секретар судового засідання Тарас Ю.Р.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідачів: не з`явились;
від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк “Львів” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕОФУДЗ”, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 1 802 285, 13 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).
Хід розгляду справи.
Ухвалою від 16.09.2025 відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 14.01.2026 залишено без розгляду позов в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕОФУДЗ” та залучено його третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.02.2026.
27.01.2026 від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за його відсутності. 
Крім того, 11.02.2026 від позивача надійшла заява про уточнення прохальної частини позову у зв`язку зі зміною суб`єктного складу сторін. Тому просив стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 ) на користь позивача – Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» (ЄДРПОУ 09801546, юридична адреса: 79008, м. Львів, вул.Сербська,1) заборгованість згідно Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 в розмірі 1 802 285, 13 грн (один мільйон вісімсот дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 13 копійок, що складається із заборгованості: по договором овердрафту №521/В/2024-1 від 17.06.2024 до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (договору овердрафту) в розмірі 658 055, 21 грн, з яких: заборгованість за овердрафтом – 564 564, 29 грн; заборгованість по процентах – 93 490, 92 грн та по додатковому договору №521/В/2024-2 від 12.12.2024 про надання кредиту до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (Кредитному договору) в розмірі 1 144 229, 92 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 1 144 229, 92 грн; стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 ) на користь Позивача – Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» (ЄДРПОУ 09801546, юридична адреса: 79008, м. Львів, вул.Сербська,1) заборгованість згідно Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024р. в розмірі 1 802 285,13 грн. (Один мільйон вісімсот дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 13 копійок, що складається із заборгованості: по договором овердрафту №521/В/2024-1 від 17.06.2024 до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (договору овердрафту) в розмірі 658 055, 21 грн., з яких: заборгованість за овердрафтом – 564 564, 29 грн; заборгованість по процентах – 93 490, 92 грн та по додатковому договору №521/В/2024-2 від 12.12.2024 про надання кредиту до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (кредитному договору) в розмірі 1 144 229, 92 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 1 144 229, 92 грн.
У судове засідання 11.02.2026 сторони справи не з`явились. 
Слід зазначити, що ухвали суду у справі відповідач 1 та третя особа отримали в своїх електронних кабінетах.
Відповідачу 2 ухвала скеровувалась за його адресою реєстрації, однак повернута поштовим відділенням із зазначенням причини: “за закінченням терміну зберігання”. Також копії ухвал скеровувались на електронну пошту, зазначену у договорі поруки.
У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення. 
Таким чином, учасники справи є належним чином повідомлені про її розгляд.
Аргументи сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛЕОФУДЗ” зобов`язання щодо повного і своєчасного повернення коштів за договором овердрафту № 521/В/2024-1 від 17.06.2024 на суму 564 564, 29 грн та погашення заборгованості по процентах на суму 93 490, 92 грн, а також по додатковому договору про надання кредиту № 521/В/2024-2 від 12.12.2024 – 1 194 338, 87 грн заборгованості по основному боргу та 32 891, 05 грн заборгованості по процентах. Також позивач зазначив, що обов`язок повернути заборгованість виник і у поручителів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договорів поруки від 17.06.2024, якими забезпечувались повернення кредиту у тому ж розмірі, що і в боржника та нараховані проценти.
Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, щодо позову в установленому порядку не заперечили.
Обставини справи.
17 червня 2024 року Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк “Львів” (надалі - Банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕОФУДЗ» (надалі - Позичальник) уклали Генеральний договір №521/В/2024 (надалі - Генеральний договір), відповідно до пункту 2.1 якого Банк зобов`язався встановити Позичальнику максимальний ліміт заборгованості (кредитування) 15 000 000, 00 грн, з строком дії включно до 16 червня 2034 року.
Відповідно до пункту 1.2. Генерального договору - конкретні умови кредитування зокрема: тип Кредиту, сума, валюта, процентна ставка, комісія, порядок видачі Кредиту, строк кредитування, термін повернення, цільове призначення Кредиту визначаються Кредитними Договорами, що укладаються між Сторонами, та є невід`ємною частиною цього Договору.

17 червня 2024 року Банк та Позичальник уклали Додатковий договір №521/В/2024-1 про надання овердрафту до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (надалі - договір овердрафту) відповідно до пункту 2.1 якого Банк зобов`язується встановити максимальний ліміт заборгованості по Овердрафту, який встановлюється на поточний рахунок Позичальника у розмірі 600 000, 00 грн, із процентною ставкою 23,0% річних, з кінцевою датою повернення - 16.12.2024.
У пункті 3.1 сторони погодили, що за надання Овердрафту Позичальник сплачує Банку наступні комісії: за розгляд заявки про надання Овердрафту, яка сплачується Позичальником в день підписання цього Додаткового договору в розмірі 2 000, 00 грн; за видачу Овердрафту, яка сплачується Позичальником в день підписання цього Додаткового договору в розмірі 6 000, 00 грн; інші комісії при внесенні змін та доповнень в цей Додатковий Договір (в умови надання Овердрафту і надане забезпечення) – відповідно до діючих тарифів Банку. 
Згідно з пунктом 3.2 договору овердрафту проценти за користування Овердрафтом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.2 цього додатково Договору з урахуванням строку користування Овердрафтом, з моменту надання Овердрафту до терміну, вказаного в п.2.1.3. цього додаткового договору.
Відповідно до пункту 4.1. договору овердрафту позичальник зобов`язаний повернути банку Овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим додатковим договором та/або Додатками до нього.
Пунктом 4.6 договору овердрафту погоджено черговість погашення заборгованості, а саме, у такій черговості: пеня, штрафи та інші види неустойки по Овердрафту, за умови їх застосування; прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування Овердрафтом; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування Овердрафтом та інших комісій по Овердрафту, термін сплати яких наступає в момент надходження коштів; прострочені платежі по поверненню Овердрафту (основного боргу).
На виконання умов договору позивач надав позичальнику овердрафт з максимальним лімітом 600 000, 00 грн, що підтверджено банківськими виписками про рух коштів.
Оскільки термін дії договору овердрафту закінчився, а у позичальника наявна прострочена заборгованість по кредиту, з метою мирного врегулювання даного спору позивач скеровував позичальнику повідомлення про наявність протермінованої заборгованості №6095/0-058 від 14.08.2025, яке 15.08.2025 скеровано позичальнику та обом поручителям (відповідачам).
Відповіді на повідомлення матеріали справи не містять. 
Позивач ствердив, що станом на 18.08.2025 основна заборгованість по овердрафту становила 564 564, 29 грн, а по нарахованих і несплачених процентах - 93 490, 92 грн.

12 грудня 2024 року Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк “Львів” (надалі - Банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕОФУДЗ» (надалі - Позичальник) уклали додатковий договір №521/В/2024-2 про надання кредиту до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (надалі - кредитний договір) відповідно до пункту 2.1. якого Банк видає Позичальнику кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту - 1 300 000, 00 грн; призначення кредиту – фінансування оборотного капіталу Позичальника; із змінюваною процентною ставкою з кінцевою датою повернення 11.12.2027, порядок сплати Процентної ставки визначається в порядку та відповідно до положень цього Додаткового Договору. В період з 12.12.2024 по 31.05.2025 (включно) розмір процентної ставки становитиме 15% річних. В період з 01.06.2025 - до повного виконання Позичальником своїх кредитних зобов`язань за цим Додатковим Договором, розмір процентної ставки становитиме 23% річних; дата повернення кредиту – 11.12.2027.
У пункті 3.1 сторони погодили, що за надання Кредиту Позичальник сплачує Банку наступні комісії: за розгляд кредитної заявки - 2 000, 00 грн, сплачується в день видачі кредитних коштів; за видачу Кредиту – 3% сплачується в день видачі кредитних коштів; комісії, встановлені в іноземній валюті, сплачуються клієнтом в національній валюті за курсом НБУ, згідно порядку сплати, передбачені тарифами Банку. 
Згідно з пунктом 3.2. кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.3. цього Додаткового Договору з моменту видачі Кредиту до терміну, вказаному в п.2.1.4. цього Додаткового Договору.
Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення Кредиту здійснюється шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу Банку.
Додатком № 1 до додаткового договору є графік повернення кредиту. 
Згідно з пунктом 2.7. Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань за цим Додатковим договором, а також у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення Кредиту або його частини.
Пунктом 4.8. кредитного договору передбачено, що Банк у випадках передбачених п.2.7. цього Додаткового Договору, вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором, про що письмово повідомляє Позичальника.
Позичальник зобов`язаний протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.4.8) достроково повернути Кредити, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором (пункт 4.9. кредитного договору).
На виконання умов кредитного договору позивач перерахував позичальнику кошти на суму 1 300 000, 00 грн, що підтверджено меморіальним ордером №582090 від 12.12.2024.
У розрахунку відображено, що банк зарахував сплачені позичальником 105 661, 13 грн в рахунок основної заборгованості, 113 536, 23 грн в рахунок відсотків та 41 000, 00 грн в рахунок комісії.
Однак оскільки позичальник не виконував своєчасно та в повному обсязі зобов`язання з повернення наданого кредиту, позивач надіслав лист-вимогу № 5696/0-05 від 28.07.2025 про дострокове виконання зобов`язання. Такі ж листи-вимоги надіслано і поручителям. 
Відповідей на вимоги матеріали справи не містять.
Тому позивач ствердив, що станом на 18.08.2025 основна заборгованість становила 1 194 338, 87 грн, а заборгованість по нарахованих і несплачених процентах по кредитному договору - 32 891, 05 грн, нарахованих за період з 01.07.2025 по 12.08.2025, що підтверджено розрахунком заборгованості та виписками по рахунках.
Водночас під час розгляду справи позичальник сплатив частину кредитної заборгованості на суму 83 000, 00 грн і суд прийняв заяву позивача про зменшення позовних вимог в цій частині. Такі кошти позивач зарахував на погашення заборгованості по додатковому договору № 521/В/2024-2 від 12.12.2024 про надання кредиту до Генерального договору №521/В/2024 від 17.06.2024 (Кредитному договору), а саме: 32 891, 05 грн в рахунок погашення відсотків, а 50 108, 95 грн – в основну заборгованість по кредиту.
Тому предметом спору залишилась заборгованість по основному боргу на суму 1 144 229, 92 грн.

Також 17.06.2024 з метою забезпечення виконання вимог за генеральним договором позивач з поручителями уклади два договори поруки, а саме, з ОСОБА_1 - договір поруки №521/В/2024/Р-1; з ОСОБА_2 - договір поруки 521/В/2024/Р-2, які є ідентичні за змістом.
Пунктом 1.2. Договорів поруки передбачено - безпосередні обсяг, розмір, порядок і умови виконання Основного Зобов`язання визначаються відповідно до умов Кредитного Договору з урахуванням усіх додаткових договорів/угод і додатків до нього, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому.
Згідно з пунктом 1.4. договорів поруки поручитель несе солідарну з Позичальником відповідальність за належне виконання Позичальником Основного Зобов`язання.
У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником Основного Зобов`язання, Поручитель зобов`язується:
- повернути отриманий але неповернутий Позичальником Кредит;
- сплатити нараховані проценти за користування Кредитом, неустойку (штраф, пеню), передбачені умовами Кредитного договору; 
- виконати інші боргові зобов`язання, що виникають з умов Кредитного Договору.
Відповідно до пункту 2.3. договорів поруки кредитор вправі вимагати виконання Основного Зобов`язання, частково або в повному обсязі, на свій розсуд, як від Позичальника і Поручителя, так і від будь-кого з них окремо.
Пунктом 2.8. договорів поруки передбачено, що Поручитель зобов`язаний здійснити погашення суми простроченого Основного Зобов`язання не пізніше 7 банківських днів з дати надсилання йому Вимоги Кредитора. При цьому Вимого Кредитора вважається такою, що отримана Поручителем, якщо вона надіслана рекомендованим або цінним листом на поштову адресу або електронну адресу поручителя, зазначені в Договорі Поруки, або повідомлені Поручителем додатково, або вручена йому особисто.
На виконання пункту 2.8. договорів поруки поручителю ОСОБА_1 банк надіслав повідомлення про наявність протермінованої заборгованості по договору овердрафту №6096/0-05 від 14.08.2025, що підтверджено трекінгом Укрпошти 0505354396933 та лист-вимогу про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором №5697/0-05 від 28.07.2025, яка повернулася за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджено трекінгом Укрпошти 0505345745178. 
Також поручителю ОСОБА_2 банк надіслав повідомлення про наявність протермінованої заборгованості по договору овердрафту №6097/0-05 від 14.08.2025, що підтверджено трекінгом Укрпошти 0505354398413, та лист-вимогу про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором №5698/0-05 від 28.07.2025, що підтверджено трекінгом Укрпошти 0505345746972.
Такі повідомлення вручені ОСОБА_2 20.08.2025 та 30.07.2025.
Тому позивач просив стягнути з відповідача 1 заборгованість на загальну суму 1 802 285, 13 грн та з відповідача 2 заборгованість на загальну суму 1 802 285, 13 грн.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.
За правилами статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з пунктом 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Щодо договору овердрафту.
Як встановив суд, позивач виконав свої зобов`язання за договором овердрафту від 17.06.2024 та встановив максимальний ліміт заборгованості по овердрафту на поточному рахунку позичальника (третьої особи у справі) у розмірі 600 000, 00 грн.
Банківські виписки про рук коштів підтверджують використання позичальником коштів та наявність основної заборгованості на суму 564 564, 29 грн.
Також позивач заявив до стягнення 93 490, 92 грн нарахованих з 17.06.2024 по 17.08.2025 відсотків із застосуванням процентної ставки – 23%.
Водночас суд не погоджується із таким розрахунком позивача, оскільки у договорі сторони погоди строк дії договору овердрафту – включно до 16.12.2024.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позивач безпідставно заявив до стягнення проценти за період з 17.12.2024 по 17.08.2025 на суму 88 184, 26 грн.
Тому до стягнення підлягає 5 306, 66 грн нарахованих процентів під час дії договору.
У задоволенні решти нарахованих процентів слід відмовити. 
Таким чином за договором овердрафту загальна заборгованість становить 569 870, 95 грн, з яких: 564 564, 29 грн - основна заборгованість та 5 306, 66 грн - заборгованість по несплаті процентів.

Щодо кредитного договору.
Як встановив суд, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 12.12.2024 та перерахував позичальнику кошти на суму 1 300 000, 00 грн, що підтверджено меморіальним ордером №582090 від 12.12.2024.
Банківські виписки про рук коштів підтверджують використання позичальником коштів та наявність основної заборгованості станом на дату подання позову на суму 1 194 338, 87 грн.
Банк зарахував сплачені позичальником 105 661, 13 грн в рахунок основної заборгованості, 113 536, 23 грн в рахунок відсотків та 41 000, 00 грн в рахунок комісії
Позивач 29.07.2025 надсилав позичальнику вимогу про дострокове виконання зобов`язання впродовж десяти робочих днів з дня її отримання, однак доказів її погашення в повному обсязі матеріали справи не містять. 
Впродовж розгляду справи позичальник сплатив кошти на погашення заборгованості, 50 108, 95 грн з яких зараховано в рахунок погашення основного боргу. Тому предметом спору залишився основний борг на суму 1 144 229, 92 грн, який підставно заявлено до стягнення.
Таким чином за кредитним договором заборгованість, яка підлягає стягненню становить 1 144 229, 92 грн основного боргу. 

Щодо договорів поруки.
Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до статей 554, 555 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Як встановив суд, 17.06.2024 з метою забезпечення виконання вимог за генеральним договором позивач з поручителями уклади два договори поруки, а саме, з ОСОБА_1 - договір поруки №521/В/2024/Р-1; з ОСОБА_2 - договір поруки 521/В/2024/Р-2.
Обидва договори поруки є ідентичними за змістом та містять положення, що кредитор вправі вимагати виконання зобов`язань як від позичальника, так і від поручителя. 
Також у договорах погоджено строк виконання поручителями зобов`язання - не пізніше 7 банківських днів з дати надсилання йому вимоги кредитора.
У договорах погоджено, що вимога вважається отримана поручителем, якщо вона надіслана рекомендованим або цінним листом на поштову адресу, зазначену в договорі.
Банк скерував обом поручителям вимоги про наявність протермінованої заборгованості по договору овердрафту та кредитному договору, що підтверджено описами вкладення у цінний лист та списком згрупованих відправлень. 
ОСОБА_2 отримав такі повідомлення, а листи, надіслані ОСОБА_1 повернуті поштовим відділенням, однак враховуючи умови договору, вважаються врученими. 
За таких обставин та з урахуванням умов договорів поруки, позивач набув право вимоги і до поручителів щодо погашення заборгованості за кредитним договором та договором овердрафту.
Водночас норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.
За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 Цивільного кодексу України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором».
Тому позивач правомірно заявив до стягнення заборгованість з кожного поручителя окремо.
Таким чином, під час вирішення спору суд встановив, що позичальник (третя особа) не виконав належним чином свої зобов`язання за договором овердрафту на суму 569 870, 95 грн та кредитного договору на суму 1 144 229, 92 грн, а враховуючи, що такі зобов`язання забезпечено порукою, зазначені кошти правомірно та підставно заявлені до стягнення з обох поручителів. 
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судові витрати.
На підставі приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» (місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Сербська,1, ідент. код: 09801546) 1 714 100, 87 грн заборгованості та 12 855, 76 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
3. Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» (місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Сербська,1, ідент. код: 09801546) 1 714 100, 87 грн заборгованості та 12 855, 76 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено 20.02.2026.

Суддя Никон О.З.